Король андеграундної комедії —
доктор Кетт Вільямс!
КЕТТ ВІЛЬЯМС
ОСТАННІЙ ЗВІТ
По-перше, я щиро вам вдячний.
Я дуже вдячний, що в мене все так, бляха, склалося.
Усе почалася
в Південній Флориді
в 1995-му.
Тож те, що ми зараз тут…
Як у старі часи, я ціную це.
Завдяки цьому я знаю,
що я найкращий комік на планеті.
Бо в мене виключно найкраща публіка.
До когось приходить кілька зірок.
А в нас тут — усі зірки. І сьогодні не виняток.
Тут темно. Ви навіть не бачите,
хто серед вас.
Ви будете вражені.
Де всі білі? Білі, дайте шуму.
Що?
У нас такий президент,
а ви досі з темношкірими.
Ми цінуємо це, білі друзі.
Ви ж знали, що тут буде повне різноманіття, рівність і інклюзивність,
а все одно прийшли.
Дехто з вас потрапить до раю лише за це.
Коли опинитеся там, це буде в анкеті:
«Тусувався з ніггами?» — «Аякже».
Де тут наші латиноамериканці? Де ця моя рідня?
Мої вітання!
Я хочу, щоб ви знали, що сьогодні в цій залі
ви в безпеці.
Ніякого ICE у цій будівлі не буде, у жодному вигляді.
Тільки той «лід», що на мені — мої діаманти. І все.
Я так і сказав: «Навіть у напої лід не кидайте».
Хочу, щоб кожен почувався комфортно.
І наостанок — основа мого єства.
Де тут усі мої темношкірі брати й сестри? Шуму дайте!
Зарядили мене на повну.
І найважливіше творіння в усьому відомому всесвіті.
Де наші дами в залі? Покажіть себе!
О так.
Саме завдяки вам Флорида є Флоридою.
Флорида славиться апельсиновим соком і чудовими розкішницями.
І апельсиновий сік давно здав позиції,
бо розкішниці тут надто вже хороші.
Так, це мій новий підхід:
віддавати належне одразу,
а не змушувати людей чекати.
Якщо ви круто справляєтесь на порозі 2026-го,
ми будемо про це заявляти на повен голос,
щоб ви знали про це й продовжували в тому ж дусі.
Бо дехто з вас — просто суперові, хоч ви й не усвідомлюєте цього.
Ви не в курсі.
Жінки зараз рвуть шаблони по всьому бісовому світу,
а люди про це ні слова не кажуть.
Жінки повністю змінили правила гри.
Оце танець «класної розкішниці».
Жінки роблять неймовірні речі скрізь на Землі.
І не якісь там окремі жінки, а всі.
Вони розрулюють багато чого.
От не буває такого, щоб жінка сказала: «Ой, у мене немає вій».
Та плювати, якщо вона помирає з голоду, але вії в неї будуть.
Може, не з того біологічного виду.
Хай із гірської альпаки й пустельної лами водночас.
Так у природі навіть не буває…
але жінки це провернули.
Без групових чатів, без листування — просто одна жінка допомогла іншій.
А ви знали, що смердюча розкішниця —
це вже в минулому?
Тепер можна навіть насолоджуватися ароматом.
Двадцять п'ять років тому «смердючки» були всюди.
Неможливо було пройтися вулицею, щоб не відчути запах тунця.
Але не сьогодні.
Сьогодні жінки — це свіжість.
Жодної смердючої розкішниці.
Хоча десь тут у залі
зараз сидить чоловік поруч з останньою такою у Флориді.
Намагається привернути мою увагу, але я навіть не гляну.
Я серйозно, багато людей і не в курсі, які вони молодці.
Ось, дивіться.
Де всі, кому за 35? Шуму дайте! Кому 35 і більше.
Ви навіть не уявляєте, наскільки ви особливі.
Через сто років про вас, виродків, книги писатимуть.
«Як вони, бляха, це провернули?»
Ви знали, що якщо вам за 35, то ви маєте кращий вигляд за будь-кого,
хто коли-небудь дожив до вашого віку за всю історію людства?
Якого біса?
Ви виглядаєте шикарно.
І ви самі це знаєте.
Дехто з вас — уже бабусі у 29, бляха.
Чорт, ви-бо знаєте, що виглядаєте бомбезно.
«У твоєї бабусі досі дитячий пушок на скронях?»
Ті, кому за 35 — ви це зробили.
Ви вже прожили одне ціле життя.
Якщо воно було хорошим — запишіть це в історію.
А якщо воно було всратим — залиште його позаду
й почніть усе заново хоч у 63, бляха!
Я у вас вірю.
А ось і наше майбутнє.
Де тут ті, кому 35 і менше? Пошуміть трохи! Кому до 35!
Так, ми вас обожнюємо.
Ми на вас розраховуємо.
Від вас треба одне — не дати маху так, як ми щойно дали у вас на очах.
От і все.
Є елементарні речі, де й напружуватися не треба.
Типу, якщо тобі менш як 35, ти взагалі не можеш дозволити собі ніяких наркотиків.
Тільки трава. Це єдине, чому можна довіряти.
Не вірите? Цього року Великдень і 20 квітня випали на один день.
Це Ісус запросив мене особисто.
Лише в траві можна бути впевненим.
Раніше казали, що наркотики — це весело й небезпечно.
Тепер, бляха, оце «весело» прибрали. Лишилося тільки «і небезпечно».
Не можна ні мет, ні моллі.
Від них ясна довгі, а зуби короткі.
І що, бляха, із цим робити?
Навіть селфі нормально не зробиш, трясця.
Фентаніл не можна — одразу здохнеш.
«Лін» пити не можна.
Він з'їдає печінку, селезінку
й стравохід.
Дивлюся на білих друзів, а вони такі: «Кетте, це не стравохід.
Ти ж добре тримався!»
Вони знають, що ці наркотики надто сильні.
Вони достобіса сильні.
Є один репер, важить пів тонни, сидить на «ліні».
Він не може кинути ні стакан, ні тарілку.
Ні ложку, ні виделку.
Надто сильна штука.
До речі, про «надто сильне» — ви тільки гляньте на той стілець.
Стілець такий: «Та ти знущаєшся з мене.
Ти що, друже, збираєшся всю пісню на мені просидіти?»
Приберіть фото, бо ще змусить мене оплатити йому ліпосакцію.
Я вже сказав, що мав.
Наступне, про що я хочу сказати, —
це найважливіше питання в усьому всесвіті.
Я був і бідним, і багатим. І ось що я скажу: тільки це має значення.
Пошуміть ті, хто зараз відносно здоровий.
Якщо ви маєте здоров'я,
якщо маєте Бога — ви повинні йому дякувати.
Це все, що важливо.
Наше кляте здоров'я.
Чхати я хотів на мільярди доларів.
Якщо тебе нудить і ти водночас дристаєш —
ти, бляха, голодранець.
Саме так.
Здоров'я — ось що важливо, чорт забирай.
І воно може звалити від тебе в будь-який момент.
Я думав, що я міцний, як скеля.
А виявилося, що я анітрохи не міцний.
Мене накрило двома
каменями в нирках.
Ви знаєте, що таке камінь у нирках?
Ця хрінь просто паралізує.
Я взагалі не викупив, що зі мною сталося.
Я спав, а прокинувся від двох каменів у нирках.
У мене відняло обидві ноги.
Я просто валявся на краю ліжка, скручений, як крендель,
і волав: «Тільки не в піжамі, Ісусе!»
Я навіть не знав, що сказати лікарю. Здається, я висцяв дві петарди.
Бережіть своє кляте здоров'я.
До речі, про здоров'я —
той, хто придумує назви для нових ліків, —
ви просто на коні.
Так тримати. Це заходить і білим, і чорним братам.
За назвами ці нові ліки — щось, чим реально хочеться закинутися.
Бачив рекламу — «Ринвокін».
Я гадки не маю, бляха, що воно лікує, та я залюбки візьму таке в аптеці.
«Де мій "Ринвокін"?»
Звучить, як ім'я для члена. «Готова? Зараз буде Ринвокін.
І коронний удар "хорюкен"».
Назви взагалі топ. Наступна була — «Скай Різзі».
Бляха, це ж капець як стильно.
Це моє поганяло в середній школі — «Скай Різзі».
Я кидав скай-хук у баскеті й зиркав на дівчат.
Але найкраща назва — «Тримфаєр».
Я б так назвав гарячу розкішницю. Обожнюю тримфаєр!
«У неї там просто тримфаєр!»
Але навіть ті їхні препарати надто сильні.
Я ж вам казав ще три роки тому: «Оземпік» тримає весь Голлівуд за горло.
Я не збрехав.
Ви бачили Опру? У неї зараз тіло 12-річного хлопчика.
Вона навіть у дитинстві не була 12-річним хлопчиком.
Ця хрінь занадто сильна.
А Гейл, видно, не мала чим випорожнитися з того часу, як повернулася з космосу.
Вона сама і її перука мають розгублений вигляд.
Ліл Рел каже, що не приймав «Оземпік», лише чув про нього.
А схуд до своєї ваги при народженні.
Скільки він важить? Кілограми чотири?
У нього тепер статура цвіркуна.
Як можна було схуднути в голові, колінах,
плечах і пальцях? Плечах і пальцях.
Якось ми обговорювали, що побічні ефекти
стають гіршими за саму хворобу.
І ось цього місяця я почув таке.
На ліках проти екземи
написано, що побічний ефект —
«важкі шкірні реакції».
«Бляха, та я ж від цього й прийшов лікуватися!
То ви прибрали екзему й нагородили оперізувальним лишаєм?
Дідько, так я ж досі чухаюсь!»
Далі буде тільки гірше.
Сьогодні я скажу все те, що мені казати не дозволено.
Просто щоб ви знали.
Світ змінився.
Світ, бляха, змінився. Раніше було так:
ти розповідаєш історію, а люди питають: «Це правда?»
Тепер їм начхати, чи це правда.
Тепер питають: «Чи не принизливо це для когось?»
Так, бляха, мабуть, принизливо,
але ж це правда!
Я мушу розповісти своїм, що тут насправді коїться.
І ми живемо в особливий час. Я вам кажу, в особливий час, щоб його.
Зараз реально можна стати ким завгодно.
І плювати, які в тебе проблеми. Ти можеш пробитися.
Типу, навіть якщо ти косоокий,
ти зможеш.
Ви в курсі, що навіть косоокі тепер у ділі?
Виріжте це, поки мені у двері не постукали.
Цей чоловік — директор
ФБР.
Якщо він може таке, то ви можете будь-що.
Косоокий — і директор ФБР?
Та ти навіть свідком бути не можеш.
Він веде справи всіх підряд?
Нехай веде й мою. Я скажу судді:
«Ваша честе, він не може зосередитися».
Я тут говорив про здоров'я.
Найважливіше здоров'я —
це наше кляте ментальне здоров'я.
Як ви там узагалі, як голова? Пошуміть, якщо у вас усі вдома!
Ось що, бляха, має значення.
Треба берегти своє ментальне здоров'я.
Ця хрінь дуже крихка.
Якщо попливе — то це з кінцями.
І всім начхати, хто ти такий.
Попливло — і все.
Здоровий глузд просто незамінний, бляха.
І я дізнався дещо, про що нам не розповідали.
Хочу з вами мерщій поділитися, щоб ви почали краще до себе ставитися.
Дехто з вас поводиться надто жорстко із самим собою у власній голові.
Ви кажете собі реально жахливі речі.
І ось що з'ясувалося.
Виявилося, що ваш мозок не викупає, коли ви несете фігню.
Дозвольте повторю.
Ваш мозок не розрізняє, коли ви нанесли пурги.
Тому, якщо ви кажете своєму мозку «я хворий»,
він не проводить жодних перевірок.
Він просто каже: «Ну, значить, ми хворі».
Треба бути добрішим до самого себе, дідько.
Бо все може змінитись ось так.
І я зрозумів, що коли справа стосується «кукухи»,
я можу говорити тільки про свою власну.
Бо кожного разу, коли я заїкався про чуже ментальне здоров'я,
я жорстко помилявся. Помилявся знову й знову.
Я був першим, хто на всіх кутах волав:
«Свободу Брітні Спірс!
Свободу Брітні Спірс!»
А потім Брітні звільнили, чим нас усіх перелякали.
Тій дитині таки потрібна опіка. Вона взагалі в адекваті?
Таке може статися з кожним.
Я якось ляпнув, що Венді Вільямс — це бігфут.
Мені повірили й реально кинули ту сучку в лісі.
Та підберіть її хтось!
Вона там блукає: «Ну як ви там?»
Вона там із білками балакає.
Менталочка.
Не жартуйте із цим.
Це накрило навіть Lil Nas X.
Він звернув не на ту «стару міську дорогу».
І він подавав усі сигнали лиха, які тільки може подати темношкірий.
На ньому був ковбойський капелюх,
ковбойські чоботи
й білі труси.
Дивлюся на білих, а вони такі: «Ну й що?»
Я відкрию вам секрет темношкірих.
Жоден наш братчик не носив ці білі облиплі труси із часів рабства, бляха.
Це ж крик про допомогу!
Ми навіть не знаємо, де їх купувати.
А він їх натягнув так високо, що аж вульву видно.
Припиніть. Не треба.
Не заохочуйте мене.
Я просто кажу: не забувайте любити себе, бляха.
Не забувайте про це. Будьте добрішими до себе.
Ось чому я завжди такий упевнений у будь-якій ситуації.
Бо коли я бачу дзеркало, я йому брешу.
Щоразу, коли я бачу себе, я кажу:
«Нігга, ти що, підріс сьогодні?
Виглядаєш на всі метр вісімдесят!»
Важливо те, що відбувається в тебе в голові.
І я сподіваюся, що хоч 19 із вас…
усього в одному кроці від того,
щоб ваше життя перемкнуло передачу.
Ось так швидко це може статися.
Одна остання зміна — і бац, ви на новій швидкості.
Так. І мені начхати, що це за зміна. Просто зробіть це.
Можливо, навіть доведеться змінити ім'я.
Ти була Шакітою цілих 33 роки, бляха. Але в тебе щось не виходить.
Повертайся до початку. Обери букву алфавіту.
Ти могла би бути Ембер, Емі, Ебігейл.
Іноді річ лише в імені. Ось вам приклад.
У нас тут у залі зібралися люди різних рас, кольорів шкіри й віросповідань.
Пошуміть ті, хто знається на спеціях.
Я маю на увазі, що ви знаєте всі трави й приправи:
від орегано й чебрецю до розмарину та шафрану.
Пошуміть, якщо ви це все знаєте.
Дивлюся на моїх білих друзів: «Ми їх знаємо».
Гаразд.
Якщо вже ми тут усі зібралися.
Хтось із вас коли-небудь бачив, як паприка росте в дикій природі?
Ви бачили дику паприку?
Ніхто?
Бо ніякої паприки не існує.
Погляньте на чорних: «Що?
А що ми тоді, братику, сиплемо на фаршировані яйця?
Не можна просто взяти й бовкнути таку хрінь!»
Але паприки не існує.
Немає ні куща паприки, ні рослини паприки, ні дерева паприки.
Паприка — це висушений і розмелений болгарський перець.
Дивлюся на білих: «Я взагалі-то не люблю болгарський перець».
Та любите ви його.
Просто довелося змінити назву.
Зайшов як звичайний болгарський перець, а вийшов як Паприка Дженкінс.
І все — з полиць змітають миттєво.
Бо звучить екзотично.
Дехто з вас, можливо, знає,
що я не для того роз'їжджаю по всьому світу,
щоб базарити про якісь там довбані приправи.
У вільний час
я проникаю до зборищ ілюмінатів,
дізнаюся, що за хрінь вони там затіяли,
збираю інфу,
біжу назад до вас
і викладаю все як є.
Таке моє кляте покликання.
І
ви ставитеся до мене чудово.
Але я не знаю,
скільки ще разів я зможу…
туди прокрастися.
Завдяки Шеннону Шарпу й 90 мільйонам переглядів,
«прокрастися» в мене тепер не дуже виходить.
Тому в мій минулий похід туди,
розуміючи, що цей звіт може стати останнім,
я пішов і роздобув інфу для кожного.
Я дістав інформацію
для всіх.
Дивлюся на моїх білих друзів:
«І для нас теж?»
Саме так, секрети білих.
Отже, враховуючи клімат і градус напруги…
Та ну трясця, шнурівки.
Це єдиний мінус низького зросту.
Бо шнурівки зробили для двометрових братиків.
Гаразд.
Повернемося до моєї інфи від ілюмінатів.
Слухайте, я казатиму швидко й буду постійно пересуватися —
заради власної безпеки.
Білі друзі, спершу те, що для вас.
Останні 50 років ви сушили голову над тим,
що ж, бляха, сталося з Кеннеді.
Я сам туди заліз і на власні очі переглянув ту касету.
Я не можу сказати вам, що я там побачив, білі друзі,
але я покажу вам той момент, який ви проґавили.
Рухаємося далі.
Гаразд.
Щоразу, як я туди потрапляю, я думаю,
що вони ненавидять когось із нас сильніше за інших.
Але коли я розкопую інфу, виявляється, що вони ненавидять нас усіх.
Вони просто брешуть нам усім.
Вони не бачать жодної різниці. Просто тотальна брехня для кожного.
Ось ідеальний приклад.
Ви знали, що протягом 35 років нам втирали, ніби в нас війна
з холестерином?
Що холестерин — це непомітний убивця?
Усі наші лікарі казали, що в нас холестерин, зараза, надто високий
і нам треба його терміново збити.
А вгадайте, що вони з'ясували й нам не сказали?
Ви знали…
Ви знали, що ваш мозок на 100 % складається з холестерину?
Весь наш мозок — це суцільний холестерин, хай йому грець.
Тож вітаю.
У декого з вас холестерин тепер нижче плінтуса.
Ви цього досягли.
Їм узагалі насрати. Вони просто рубають бабло.
Вони, бляха, додають фтор у нашу воду.
А потім я дізнався…
Ви ж у курсі, що не було жодного дослідження,
яке підтвердило б, що фтор корисний для наших зубів і кісток?
Бо це, чорт забирай, токсична хімія,
вона апріорі не може бути корисною для зубів чи кісток.
Дідько!
Але правда в тому,
що через те, що я збираюся зараз бовкнути,
цього разу я реально вляпався.
Я це відчуваю, бо всі точать на мене зуба.
На вулицях мені тепер небезпечно.
Стільки виродків почало наїжджати. Аж довелося пригальмувати.
Переглянути, що ж я такого, бляха, накоїв.
Я сів і сам переглянув усю цю фігню.
Я передивився інтерв'ю в Шеннона Шарпа.
І я просто очманів.
«Цей братко просто озвірів.
Не треба було йому все це казати».
Від мене вони хочуть одного — щоб я просто стулив пельку.
От і все.
Але я просто помилився.
Я думав, вони лише посміються із цього.
А вони не…
Не посміялися.
Я в SeaWorld сходити не можу, бо сказав, що один чувак схожий на моржа.
Тепер мене туди навіть не пускають.
Про іншого я сказав, що він не вміє читати. Дарма я так.
Міг сказати, що він читає поганенько.
У мене тут був напис «пішов ти», а він не відреагував.
Значить, не вміє читати.
Я говорив лише про парочку людей.
Варто було замовкнути,
бо я і гадки не мав, скількох людей це стосується.
Я там згадав кількох мужиків у сукнях.
Так тепер кожен мужик, який хоч раз одягав сукню, мене терпіти не може.
Щойно бачать мене — хапають сумочку й ідуть в інший…
Ця хрінь мені дорого коштувала.
Усі точать на мене зуба.
Навіть 50 Cent пішов проти мене.
А його у ворогах мати не хочеться.
Але мене не так просто налякати,
бо я пам'ятаю, що ніколи нічого йому не робив.
А потім я навіть образився.
Слухай сюди, виродку.
У тебе голова квадратна.
І ти ще збираєшся йти проти мене?
Лише два квадратоголові досягли успіху в Голлівуді: ти й Мюнстер.
Братчику, я не дозволю себе цькувати.
Але вони таки взялися за вашого хлопця.
Вони не зрозуміли мого покликання.
Моє покликання: «бачиш щось — кажи про це». Ось моє покликання.
Вони постійно виривають мої слова з контексту.
А я здебільшого висловлював занепокоєння.
Вони подають це так, ніби я обливав лайном нашу легенду комедії.
Та не обливав я нікого лайном. Я, бляха, лише переймався.
Чоловік сказав, що в нього не було інсульту,
і на цьому все мало б закінчитися.
Замість цього вони змусили братчика дати 32 інтерв'ю.
І в кожному інтерв'ю в нього всі симптоми інсульту на обличчі.
І ніхто ні слова не каже.
Усі такі: «Виходь на сцену!»
А я вдома сиджу й думаю: «Це ж неправильно!»
Якого біса ми взагалі обговорюємо, був у нього інсульт чи ні?
Схоже на те, ніби в нього було кілька інсультів. Щастить йому на них.
А от по життю — не дуже.
Я просто хвилювався.
Але мені тепер не можна нічого казати, навіть якщо я щось бачу.
Бо Голлівуд, грець йому, надто сильний.
Якщо вони хочуть, щоб ти став зіркою — ти нею станеш.
Їм начхати.
Навіть якщо ти, за чутками,
увесь покритий герпесом, —
усе одно запхнуть у Вегас, де ти годуватимеш сучок фруктами.
Здається, я бовкнув зайвого. Точно.
І що, ніхто ні хріна не скаже?
Наші жінки повертаються з Вегаса з герпесом на губах і трахатися не хочуть.
Та ну його!
Ваші жінки не люблять фрукти аж настільки.
Не вірите? Як прийдете додому, вискочте так із-за дивана.
«Джеральде, замахав бавитися з фруктами. Це дітям на обід».
Але мені треба просто завалити пельку.
Бо Голлівуд надто сильний.
У них свої правила.
Вони не грають за моїми правилами.
Пі Дідді отримав усього чотири роки за те,
що «прихопив» 37 дуп.
Порахуймо.
За 37 дуп!
Чотири роки.
А мені тим часом намагалися впаяти ті самі чотири роки за два косяки,
які я взагалі не збирався курити.
Вони були суто декоративні.
Ті самі чотири роки.
Бо в них інші правила.
Цьому чуваку світили звинувачення в «торгівлі дупами».
Це ж торгівля дупами.
Чому йому дали всього чотири роки?
А тому, що любити члени
й поклонятися дияволу — не протизаконно.
Вони почули «проституція»
і подумали, що там якісь розкішниці,
які треба рятувати.
Суддя сказав «Виведіть тих дев'ятьох повій».
І вийшли дев'ять братчиків із величезними болтами.
Суддя такий:
«Тиша в залі! Тут ясно. Дайте йому чотири роки.
Це не злочин. Він просто любить члени».
Він їх настільки любив,
що його відправили в місце, де членів найбільше.
Тож просто зараз він щасливо відбуває своє покарання.
Чотири роки я можу не боятися.
Юристи Пі Дідді брешуть напропале.
«Коли він вийде, то буде вже зовсім іншою людиною».
Та невже?
«Так, він тепер заснував Good Boy Records і все таке».
Тепер він не каже: «Начувайся», — він каже: «Пригощайся».
Це останнє, що я скажу про це.
Більше ні слова про цю хрінь.
Просто знайте, що іноді
моє серце, бляха, слушно підказує,
але мене просто розводять.
Іноді я вірю в те, що виявляється неправдою.
Наприклад, я реально думав, що Майк Тайсон виб'є все лайно
з того молодого білого хлопака.
Я свято в це вірив.
Я навіть вечірку влаштував, предків своїх покликав — усіх.
У нас були чипси, соуси й усіляка непотрібна святкова фігня.
Я просто хотів знову побачити на рингу Майка Тайсона — звіра, монстра.
Але я ще на початку вечора зрозумів,
що щось не так.
Довелося загасити косяк — і це було лише вчетверте в житті,
коли я зробив це не через поліцію.
Я підняв погляд, а в Майка там срака гола на весь екран.
Якого хріна!
Я замовляв платну трансляцію, а не OnlyFans, бляха.
Я не давав згоди, щоб мені це показували.
Бій іще навіть не почався.
А я вже поставив гроші на цього братка.
Мені довелося самому виправдовувати його в голові.
Я верз якусь дурню: «Він точно не програє
з голим задом».
Як же я помилявся.
Оголосили вихід Майка Тайсона.
Майк Тайсон ішов до рингу, як Джо Байден на посадку в гелікоптер.
Я такий: «Це ще хто в біса такий?»
А мені кажуть: «Це Майк Тайсон!» — «Та ні, бляха, ніяк!»
Він неначе боровся з гравітацією.
Але в цьому і є фішка світу, у якому ми живемо.
Уже нема цього вічного тиску.
Просто роби свою справу настільки добре, наскільки можеш.
Бо ти або виграєш видовищно, або програєш видовищно.
Твоє завдання — просто зробити це видовищним.
І можна прийняти навіть епічну поразку.
Камала Гарріс нам це продемонструвала.
Вона злила вибори, як чемпіонка.
Ми такого ще не бачили.
Це намагалися подати так, ніби за Камалу ніхто не голосував.
Вивели карту — а вона вся червона.
Навіть ті люди, які за неї голосували, були «червоними».
Показали її дім — там голоси розділилися 50 на 50.
Хоча там усього двоє людей живе.
Намагалися звинуватити всіх підряд. Темношкірих чоловіків.
А це не наша провина.
Звинувачуйте будь-кого іншого. Жоден індієць за неї не проголосував.
Навіть жінки, які хотіли аборти, сказали:
«Ну, мабуть, доведеться якось самій викручуватись».
Їй нібито не вистачило голосів колегії виборців, щоб щось вибороти.
У якийсь момент навіть Кетт Вільямс мав більше голосів.
Ось у якому стані ми були як країна.
Усіх цікавило єдине.
«Вона темношкіра?»
Під кінець вона точно показала, хто вона така.
Настав час для промови про визнання поразки —
а вона навіть не з'явилася.
Оце по-нашому, оце наша нігга. Дарма ми взагалі сумнівалися.
Вона просто проїхала повз із піднятим мізинцем.
Але це найкраща частина Америки.
В Америці неважливо, кого ти обираєш,
бо платити ціну ми все одно будемо всі разом.
У цьому і є весь азарт.
Ми розгрібатимемо це разом, що б там не було.
Не хочете цю? Гаразд.
Хто там наступний?
Саме так.
І не треба нити про те, хто там наступний.
Тільки тому, що це виявився Дональд Джей «Дарт Вейдер» Трамп.
Мені начхати, що ви про нього думаєте,
але цей виродок — це ж суцільний драйв.
Цей клятий Трамп. Ніхто не знає, що він витворить завтра.
От узагалі невідомо.
Ви знаєте лише одне — він точно щось утне.
Він уже був президентом.
Але цього разу він не жартує.
Він при владі 200 днів — і вже натворив 200 справ.
Хороших, поганих — та кому не начхати?
Справ.
Він робить якусь хрінь сьогодні, а завтра вже розбирається, що він, бляха,
узагалі наробив.
Так.
Він зрозумів, що раніше треба було
спочатку подумати, дослідити, а потім робити.
А в цьому терміні він сказав: «Та пішло б те дослідження до сраки.
Ваші послуги нам більше не знадобляться».
Йому начхати.
Якщо щось має сенс для нього — значить, воно має сенс.
Перше, що він зробив, коли прийшов — звільнив купу не тих людей.
Звільнив тисячу працівників Національного управління ядерної безпеки.
А наступного дня питає: «А чим вони там займалися?»
«За бомбами наглядали, пане президенте».
«Ну то поверніть їх, бляха, назад!
Я не їх мав на увазі. А службу безпеки аеропортів, яка змушує роззуватися».
Трампу взагалі начхати.
Сьогодні робить — розбирається завтра.
Він звільнив тисячі людей з авіаційного управління.
І що ви думаєте? За два тижні 14 літаків приземлилися догори дриґом.
А ви навіть нічого не сказали! «Ну, іноді вони так сідають».
«Ні, вони так не сідають!»
Якщо щось має сенс для нього — значить, воно має сенс.
Він не мислить, як усі інші.
Йому кажуть: «У нас лише 28 %
восьмикласників уміють читати».
Він такий:
«А хто проводив тестування?»
«Міністерство освіти».
«Тоді виженіть їх до бісової матері!
І книжки їхні заберіть!»
Бо як, бляха, провалити тест, який ми навіть не складаємо?
Немає нікого смішнішого за цього чувака.
Може здатися, ніби він не знає, що робить.
Але він, зараза, чудово все знає.
Він втягнув нас у п'ять воєн одночасно.
П'ять воєн. Водночас.
І ось у чому геніальність:
у жодної з країн, з якими ми воюємо,
у жодної з них
немає армії.
Просто приїжджає і бикує: «Заваліть пащеку!
У вас тут навіть стволів немає.
У дупу кленовий сироп, Канадо!»
Якщо ти комік,
ти в житті не бачив нікого смішнішого за нього.
І йому абсолютно фіолетово, якщо він уже щось пообіцяв.
Він спокійно перевзувається на ходу,
коли йому заманеться.
Трамп казав: «Я стовідсотково
оприлюдню справу Епштейна».
А потім йому показали ту справу. Він такий: «Бляха, це що, моє ім'я?
Ви мене не так зрозуміли! Ви краще…»
Після його фрази
«схопити її за кицьку»,
я думав, він уже ніколи не бовкне нічого такого,
від чого я знову загашу свій косяк.
Цей виродок,
нібито,
сказав,
що розмовляв із президентом
Пуерто-Рико
й Віргінських островів.
У мене аж мозок закипів.
«Сер, ви і є президент
Пуерто-Рико
й Віргінських островів».
Тож хотілося б спитати:
з ким ви в біса тоді розмовляли?
Джей Ді Венс такий стояв у кутку: «Це Пуерто-Рико, сер».
Трамп — капець який смішний.
Він навіть не знав, хто такий Bad Bunny.
Він сказав: «Я не думаю, що іспаномовному кролику
місце на Супербоулі».
Якщо дивитися здаля,
то здається, що наша країна має бути зараз розколота, як ніколи.
Але я вам гарантую:
є причина, чому наша країна — найкраща у світі.
Вона полягає в тому, що ми — Сполучені Штати Америки.
Ключове слово — «Сполучені», незалежно від того, у що ми віримо.
І суть у тому, що ми, як сім'я різних кольорів шкіри,
скоро дуже знадобимося одне одному.
Вам про це не кажуть.
Але вам доведеться покладатися на когось,
хто не схожий на вас.
Так.
Розумієте, за планом ми маємо померти з голоду,
якщо не почнемо працювати разом.
Уперше за 400 років
у полях не буде латиноамериканців,
які збиратимуть фрукти, овочі й інші врожаї,
які ми всі їмо й любимо.
А це означає, що наступна група
має взяти на себе відповідальність,
вийти в поле
й зібрати ці врожаї.
Погляньте на темношкірих.
Не розписуюся за всіх темношкірих, та точно говорю за всіх нігга.
Нігга нізащо не повернуться в поле.
Якщо Ісус повернеться, нам доведеться йому це пояснювати:
«Та ти що, Господи й Спасителю наш.
Ми там напрацювалися на 400 років уперед».
Ми навіть пастилу Fruit Roll-Ups самі не збираємо.
Тож це означає, що вперше
за 400 років
у полі не буде ні латиноамериканців,
ні темношкірих,
щоб збирати фрукти й овочі,
які ми всі любимо.
А це означає, що наступна група
має взяти це на себе
й вийти в ті поля.
Погляньте на моїх білих друзів.
Саме так, білі друзі.
Настав ваш час!
Ви нам зараз потрібні.
Ну ж бо, білі друзі!
Ви зможете це зробити.
Набирайте стільки протисонцевого крему, скільки лише дозволено законом.
Ви будете там по 45–60 хвилин за раз.
Ви нам потрібні, білі друзі.
І не хвилюйтеся, це не буде таким жахом, як рабство темношкірих.
Вам не доведеться робити це наодинці.
Ми будемо поряд, будемо підтримувати вас, білі друзі.
Будемо підбадьорювати вас і давати позитивні настанови.
Ми будемо співати «білі негритянські спірічуелс».
«Чудова робота, Ребекко!
Трохи активніше. Ось так, молодець.
Можна трохи апельсинів із 26-го ряду, будь ласка? Матері вашій ковінька!»
Я просто кажу — ми всі знадобимося одне одному.
Так.
Життя надто важке,
щоб ми були розділені.
Я зрозумів це, подорожуючи цією великою країною.
Є чимало людей, які роблять офігезні справи,
а не отримують жодного визнання.
Уся ця країна побудована на плечах фермерів.
Фермери — це наше все, чорт забирай.
Люди, у яких є ферми, — ось хто реально головний у цій країні.
Вони годують усіх.
Це важка праця.
Це не проста якась фігня.
І плювати, скільки у вас грошей.
Ви не готові до клятого життя на фермі. І коли я кажу «ви»,
я маю на увазі себе.
Я і гадки не мав, що ця хрінь настільки сувора.
Це ж просто жерсть.
Я швиденько прикупив ферму на 40 гектарів.
Вирішив «піти із системи»,
а потім дізнався, що воно взагалі таке — та система.
Типу, на біса я взагалі з неї ішов, бляха? Мені потрібна система.
Я зрозумів, що я взагалі не створений для цього фермерського життя.
Я накупив різноманітних смачних тварин.
Сто курчат, сто індиків, сто качок, сто кролів,
сто корів, сто овець, сто свиней.
Усе, що смажиться зі скоринкою, — я все купив.
Ця ферма в мене вже чотири роки.
І ми ще жодної падлючої тварини не вбили.
Я не знаю, як ви це робите.
«Я маю це з'їсти? Та це ж мої друзі, бляха!
Я дав їм імена. Я з ними розмовляю. Ви хочете, щоб я з'їв Кеша й Каю?»
Чотири роки цій фермі. Ми досі замовляємо курятину з ресторанів.
Кури самі зустрічають кур'єрів.
Можна назвати це «Ферма Сцикуна».
Мені плювати, які вони смачні. Вони настільки ж милі, наскільки смачні.
Якщо ти можеш убити козеня — ти просто монстр.
Той дурник нічого не робить, лиш цілими днями радіє життю.
А я стою, тримаю м'ятне желе й плачу.
Ага.
Будьте м'якшими до себе.
Ось що я, бляха, хотів сказати.
Деколи все виявляється легше, ніж здається.
Мені пощастило, бо я в цій боротьбі не один.
У мене є Бог, який мене любить. Він про мене піклується.
Бо він знає, що я тугодум.
Тому ставиться до мене, як до тугодума.
Так, мене це влаштовує.
Він просто благословляє мене нізвідки.
Я гадки не маю, звідки воно прилетить.
І це реально дива.
Наприклад,
минулого року я підсів на всякі екзотичні чаї.
Пив їх щодня до шоу й після шоу —
усілякі ці кляті чаї по сто баксів за чашку,
ще й меду туди додавав.
І мій друг каже: «У мене є особливий мед, я тобі надішлю».
Я кажу: «Давай». І отримав той особливий мед.
Почав додавати його в чай і відчувати — я стаю все міцнішим і міцнішим.
Я взагалі не викупаю, що, бляха, відбувається.
А виявилося, що цей братко прислав мені мед для стояка.
Я ж не знав, я думав, що Господь реально почув мої молитви.
«Він омолодив мене й зцілив!»
Бо ось у чому річ.
Про цю останню групу людей, що є тут, ніхто ніколи не каже нічого хорошого,
але вони теж роблять чудові справи, і я один із них.
Де тут усі мужики в залі? Пошуміть, якщо ви чоловіки.
Так тримати.
Ми знаємо, як це важко. Ви робите неймовірну роботу.
Не ті 19 із вас, але решта — ви молодці.
Так тримати.
Для чоловіків в аудиторії
я скажу дещо,
що вас підбадьорить.
Бо таке рідко почуєш.
Медики дещо з'ясували, але, бляха, не хочуть вам казати.
А я, чорт забирай, скажу.
Вони з'ясували, що у всіх найгірших покидьків у світі
протягом усієї історії
є одна спільна риса.
У них у всіх мікропеніси.
У всіх до одного.
Ар Келлі, Пі Дідді, Джеффрі Дамер, Гітлер — у всіх.
Ага!
А мікропеніс — це манюнечка.
Сім із половиною сантиметрів або менше.
Коли стоїть.
А ми ще дивуємося, чому ці мужики такі злі.
Та ви б теж були злі, якби у вас член був розміром з іриску, бляха.
Кожного разу, як знімаєш штани, — хтось ірже.
Навіть коли ти наодинці.
Тож, пацани,
подякуйте Богу,
що вас це не спіткало.
Будьте вдячні,
що у вас не клятий мікропеніс.
А тепер,
хлопці, я сподіваюся, що ви всього в одній правді від того,
щоб ваше життя змінилося.
Це реально можливо. Зі мною так і було. Я почув одну річ,
і вона назавжди змінила моє життя.
Я почув одну правду — і все перевернулося.
І я поділюся нею із чоловіками в цьому залі,
щоб ви знали — це стосується не тільки мене. Це стосується нас усіх.
Дві жінки сказали мені,
що в мене член
більший, ніж у Шакіла О'Ніла.
Дозвольте повторю це для тих, хто на задніх рядах.
Не дивіться туди зараз, це ніяково!
Дві жінки сказали мені,
що в мене член
більший, ніж у Шака.
І тепер вже абсолютно неважливо,
правда це чи ні.
Щойно я це почув,
моє життя змінилося.
Я вам кажу, миттєво.
Хребет одразу випрямився, хода змінилася.
Я почав ходити так, ніби в мене реально член, як у Шака.
Бо тепер я знаю — він більший,
ніж у Шака.
Хлопці, а до чого тут ви?
Ну, ваш член — нібито, імовірно, мабуть — більший за мій!
І що це означає?
Це означає, що у нас у всіх члени…
більші, ніж у Шака.
Тепер ви маєте поводитися відповідним чином,
бо ви це почули.
Саме так.
Мужики, якщо Бог благословив вас розкішницею поруч,
не смійте сьогодні виносити якийсь там звичайний агрегат.
Вона ж буде придивлятися.
Сьогодні, коли ви вийдете з ванної, ви маєте вийти із членом, як у Шака.
Ніяких попередніх пестощів — просто робіть слем-данк прямо в ціль.
Зафіксували.
Покажіть член, як у Шака.
Дами, ми без вас нікуди.
Ви — центр нашого всесвіту.
Ми сприймаємо світ очима, а ви — то наше єдине видовище.
Тому сьогодні, леді,
коли ви побачите, як він виходить із ванної…
Ви ж його знаєте.
Якщо він вийде із «членом, як у Шака» —
леді, нам потрібно, щоб ви сьогодні побули акторками.
Я прошу вас зіграти.
Мені плювати, скільки разів ви бачили цю мисливську ковбаску,
та коли він презентує цю свою сардельку сьогодні,
коли покаже вам цей хот-дог,
коли винесе цей свій кабанос…
жінки, я хочу, щоб ви подивилися на нього так,
ніби це саме те, про що ви просили в Бога.
Подивіться члену прямо в очі й скажіть:
«Гірчиці!»
Щиро дякую вам усім, мене звати Кетт Вільямс.
Люблю вас усіх.
З 1995 року — це велика честь для мене. Дякую!
Переклад субтитрів: Ольга Цяцька