VILNIUS LITVA
Všechno v pořádku?
Cítíte se dobře?
Otočte se.
Zavřete prosím oči.
A nádech.
Výdech.
Nádech.
UDO/SCHNABEL MEZINÁRODNÍ REALITNÍ MAKLÉŘ
Pane Kozlove.
Vítejte v Litvě.
Rád vás vidím. Jaký byl váš let?
Velmi dobrý, pane Schnabele.
Let byl v pořádku. Můžeme zůstat u němčiny.
-Rád vás konečně poznávám. Pojďte dál. -Děkuji.
Tohle je Dimitrij.
Můj…
asistent.
Jistě. Jsem Udo Schnabel.
Vítejte.
Prosím, pojďte dál.
Dal byste si…
Něco k pití? Velmi rád.
Hned to bude.
Skvěle.
Ano.
Dobrý příběh, že?
Pane Kozlove, brzy mi letí letadlo. Musím jet do Ženevy.
Jistě.
Kupní smlouva, jak bylo projednáno.
Na dům a pozemek.
Prosím. Dva podpisy.
Co to bylo?
Kočka.
Kočka?
Znám dobrou historku o kočce.
Ale vy potřebujete na letiště, že?
Ano, bohužel.
Tady.
Děkuji.
Dobře, skvělé. To bychom měli.
Záloha je deset procent, že?
Ano. Jménem pana Jankauskase, děkuji.
Posílá pozdravy z Ria.
Báječné.
Chcete si to spočítat?
Prosím, pane Kozlove.
Návštěva?
Co děláte u mě doma?
Ach, pan Jankauskas!
Akorát končíme, už jste zpět z Ria?
Za ním! Chyťte ho! Běžte!
Do háje.
Do prčic.
Do háje.
Sakra.
Běžte pryč, prosím. Pryč!
Zastavte. Stůjte.
Pane, pohlídáte mi na chvíli zavazadla?
Ano.
Stát! Můj telefon!
Kde jste byl?
Prosím?
Na focení svatebního obřadu jsem musela použít mobil.
Já…
Promiňte, zapomněl jsem něco v taxíku.
Nachystejte se, tady před matrikou si uděláme fotku.
Lidi, hromadná fotka.
-Fotograf už je tady. -Cože? Teď?
Ne, je zima.
Pojďte. Rychle. Svatební expres právě odjíždí.
Ne, tak jsme se nedohodli. No tak, tu fotku!
Rychle, dovnitř. Vypadá to, že začne sněžit.
-Tohle nebyl plán. -To je tak vždycky.
Tohle je fakt super.
Všichni dovnitř.
Sakra.
Můžete mi pomoct? Díky.
-No tak. -Chci si na to sáhnout.
Já vím, ale spěcháme. Víte, kde sedíte?
Opatrně při nastupování, ano?
-Ahoj, jsem Jens. -Já jsem…
No tak, nastupte. Je zima.
Tati, můžeš jet.
Dobře.
FABIAN A VRAŽEDNÁ SVATBA
Milá rodino a hosté,
čeká nás asi 90minutová cesta do vily tety Nikoly.
Po příjezdu si uděláme společnou fotku, ano?
Je to důležité.
BELGIE PHILIPPE GERAND
Potom si všichni dopřejeme chvilku na osvěžení. Dobře?
Užijte si jízdu.
-Jak to jde? -Zdravím.
Můžete udělat pár fotek? Jinak se moje sestra nervově zhroutí.
Philippe Gerand, fotograf.
Milva, nevěsta.
Dovolte mi vás všem představit.
Tati, mami, tohle je Philippe, náš fotograf.
-Máma telefonuje. -Budu zpět v úterý. Počkej.
Svatební fotograf.
Úsměv prosím.
Nádhera.
A toto je můj oblíbený bratr Lukas. Nadějný astrofyzik.
A jeho pečovatelka.
Za prvé, nejsem astrofyzik. Jsem asistent výzkumu.
A za druhé, Ewwa je moje společnice a má nějaké jméno.
Omlouvám se.
A tohle jsou naši přátelé a obchodní partneři z Berlína.
-Obchodní partneři v čem? -Máme spolu bar.
To vysvětluje jejich stav.
A…
Doufám, že to je ženich.
Dobře.
To je v pořádku.
Tati, co to bylo?
Lidi, máme špatné zprávy. Cesta je zablokovaná.
Ale nedovolíme, aby nám to zkazilo náladu.
To není svatební playlist.
Ne, to je můj playlist.
Teto Nicki!
Milvi, vypadáš překrásně.
Ty taky. Odkud to máš?
Je to dárek od Emilia.
-Toho Emilia? -Ať je mu země lehká.
-Zdravím, jsem Clemens. -Zdravím.
Paní Wankdorffová, chci vám z celého srdce poděkovat
za to, že můžeme mít hostinu ve vaší nádherné vile…
To je v pořádku, mladý muži. Pojďte dál.
Potřebujete pomoct?
Copak to tady máte?
Vítejte.
-Katja Nagerová. -Jistě.
Nechte tady všechna svá zavazadla. Donesou je dovnitř později.
Pojďte.
-Tati, přeneseš nás přes práh? -Ano, tati, prosím.
Jistě.
-Ano, tati. -Jensi, opatrně na ty boty.
Sakra, omlouvám se.
Hodně umění, že?
Kolik sloužících je potřeba k udržení takového podniku v chodu?
Dvacet. Držíme je na řetězu ve sklepě.
Drahoušku, děkuji ti za tvou rychlou pomoc.
-Rádo se stalo. -Proto tě miluju.
Řekneš prosím Albertasovi, aby pak přinesl kufry?
Už se stalo.
Sestřičko.
Zdravím, Armine.
-Skleničku šampaňského? -Ano.
Stop.
Vy nemáte pauzu, vyfoťte společnou fotku.
Shromážděte se prosím na focení.
Ano, dobře.
Možná držte květiny trochu víc… Ano, takhle.
-Přesně. -Velmi pěkné.
-Tady, prosím. -Nezapomeňte na úsměv.
-Můžu jen… -Byl jsem moc rychlý.
Tohle je dobré.
Tu pózu ještě jednou. Tři, dva, jedna.
-Jsou tu všichni? -Ano.
Ne.
-Lukas. -Zapomněli jsme na něj.
Annalena se chystala pro tebe jít.
Jaký byl slogan máminy kampaně? „Inkluze začíná v rodině.“
To není špatné.
A tři, dva, jedna.
Perfektní.
To je dobré.
Potřebuju se převléknout.
Můžete se nachystat v tanečním sále. Na obřad Venuše.
Samozřejmě.
Tady. Zasloužíte si to.
Díky, to je od vás milé.
-Dobře. Pojďme. -Ano.
Váš pokoj je nahoře.
Za mnou, pane Jargone.
Jambon. Gerard.
Z těch bot mě bolí nohy.
Ale jinak to jde dobře, že?
Když se Milva může vdát za toho kreuzbergského pařmena,
tak já můžu mít na sobě tričko.
Ne, na takovou úroveň se nesnížíme.
Jakou úroveň?
Teď můžu díky Gerhardovi zpívat všechny party hity.
A právě proto budeme zachovávat klid.
Nenechám se svou sestrou kritizovat.
Chceš se dívat na oblohu?
Dnes budou vidět Perseidy.
Měl jsi pravdu.
Tvá rodina tě nechtěla na fotce.
Díky, Ewwo.
Budu spát tady.
Ne, tady spí Thorne.
Ne, tady spím já.
Můžeme je srazit dohromady.
Teď tu vládne opravdu špatná atmosféra.
Nesmysl, tvá matka je jen unavená.
Až jí večer prochladnou nohy, přijde ke mně do postele.
K nám.
Podle mě je teta úžasná.
Samozřejmě, ty jsi taky ledová královna.
Odměřenost je novým znakem bohatství.
Ale „odměřenost“ neplatí účty.
To je velmi působivé místo.
Prosím.
Je to velmi útulné.
Vzal jste si smoking?
Samozřejmě.
Vede sem opravdu jen jedna cesta?
Ano, bohužel. Veškeré silnice jsou zablokované.
Catering nemůže doručit jídlo, ale Albertas dělá polévku.
Proč je hostina tady?
V Berlíně nebyly žádné termíny na matrice.
Chtěli se vzít co nejdřív.
Nikola nechtěla cestovat s Venuší.
Stejně ji nikdy nevyndává z trezoru.
Kdo je Venuše?
Malá tlustá soška.
Hodnotná?
Venuše z Wildenfeldu má cenu stejnou jako vila u jezera Como.
Co bych měl vědět o tom obřadu?
Copak vám to Annalena nevysvětlila?
Ano, ale věci se mění.
Promiňte. Znám vás odněkud?
Není mi známo.
Možná z Dubaje?
Možná z minulého života?
HLEDAT
Venuše z Wildenfeldu.
„Venuše z Wildenfeldu…
Vyrobena ze slonoviny. Stáří 40 000 let.“
HODNOTA: 6 MILIONŮ EUR
„Šest milionů euro.“
Dobrý večer.
Et voilà.
Doufám, že se zde mezi vším tím uměním budete cítit dobře.
Nikdy jsme se neshodly na tom, kde končí umění a začíná kýč.
Tohle je Tara Carson.
Bohužel nemám tušení, kdo to je.
Ano, já vím, Armine.
A kde je ta Venuše?
Všechno má svůj čas.
Fotku?
Nádhera.
Mí drazí wiccanští přátelé, tato místnost doslova vibruje starověkou energií.
Tahle křišťálová socha… Vidíte ji?
Dokonale koncentruje lunární energii.
Mí drazí přátelé, více později.
Nechť je požehnána vaše duše.
Thorne.
A? Je to dobré?
Chutná to hrozně.
-Chceš další? -Ano, jistě.
Omlouvám se.
Vítejte, všichni.
Teď když jsme všichni tady,
ráda bych přečetla báseň.
Drazí přátelé, prosím, usaďte se na druhé dějství večera.
Konečně. Snědl bych i vola.
Drahá Milvo, drahý Clemensi,
vás dva by nedokázala zastavit ani apokalypsa.
Dokázali jste to již první den svého manželství.
A za to, má drahá Milvo,
dostaneš od své bláznivé tety něco zcela výjimečného.
Venuši z Wildenfeldu.
Mou svatou relikvii, nádherný zdroj mé inspirace.
Čtyřicet tisíc let starý.
Čekala na tebe, má drahá Milvo.
Stejně jako čekala na Augustu, naši nejváženější předkyni,
která ji našla v Černém lese.
Od těch dob se Venuše dědí z generace na generaci.
Vždy nejmladší dceři.
K velkému zklamání všech starších dcer.
Jen ta nejmladší má rebelskou sílu žen z rodu Wankdorffů.
Je nezdolná a má svobodného ducha.
Při své první svatbě jsem byla úplně stejná.
I při té druhé.
A taková jsi, má drahá Milvi.
Ty a já máme stejnou sílu a stejnou touhu.
Právě této noci se staneš novou strážkyní Venuše.
Ale buď opatrná.
Když Venuši zradíš
nebo ji prodáš…
vezme ti všechno, co máš.
Určitě se ptáš, jestli už nastal ten okamžik.
Okamžik, kdy poprvé budeš držet Venuši ve svých rukou,
ale ne.
Venuše z Wildenfeldu je diva.
Ona sama rozhodne, kdy vstoupíš do jejího magického kruhu.
Je blázen.
A ten moment je tajemstvím mezi ní, tebou a mnou.
Takže do té doby…
Na lásku.
Na nezkrotné ženy a velkolepý večer.
Na nevěstu a ženicha.
-Na zdraví. -Na zdraví.
Na nás.
-Na nás. -Na nás.
Ta věc má cenu šesti milionů.
Tohle jsme měli dostat jako svatební dar místo tří sad na fondue.
Konečně.
Důležité zprávy?
Cože? Já… jen jsem chtěla vyfotit to jídlo.
Vyletí ptáček.
Děkuji.
Je to studené.
Je to studená řepná polévka šaltibarščiai.
To nemáte v Litvě horké polévky?
Úsměv.
Děkuji.
Tak co? Jsi zklamaná, že jsi nedostala Venuši?
Proč? Mám všechno, co chci.
Výborná polévka.
Jestli mě omluvíš.
Pardon, kde se bude konat to předání? Musím se připravit.
Neslyšel jste mou tetu?
Venuše se sama rozhodne, kdy učiní svůj velkolepý vstup.
Pane Gerande, tady.
Ano.
POHŘEBNÍ ÚŘEDNÍK
HISTORICKÁ KNIHOVNA
ZÁCHRANÁŘ
SPOLKOVÁ POLICIE FABIAN KURTZ
Pouze ta nejmladší může získat Venuši z Wildenfeldu.
Venuše se musí zdědit. Ten, kdo ji ukradne, nebo prodá, bude proklet.
Jeho duše se vytratí. Je to velmi, velmi stará čarodějnická energie.
To je vzrušující.
Je ta kletba opravdová?
Nesmysl, moje teta si jen ráda své příběhy přikrašluje.
Clemens se bojí.
-Příliš mnohokrát viděl Mumii. -Hej, je to můj oblíbený film.
Alberto, jsou ještě nějaké citróny?
Ano, pane.
„Pane.“
Takže, všichni.
Haló, věnujete mi chvíli pozornost?
Děkuji.
Milá Milvo, drahý Clemensi… Děkuji ti.
Mia a Leo vymysleli pro vás dva něco velmi mimořádného.
A to je…
Páni, co se to děje?
Únos nevěsty!
KÓDUJI - SÍŤ ONLINE
SÍŤ OFFLINE
Čas na show.
Děje se zde starodávný svatební rituál.
Přátelé nevěsty ji unesou a schovají.
Ženich musí svou manželku najít a zaplatit za ni výkupné v podobě darů,
jinak ji nedostane zpět.
Jsem poctěn, že jsem zde…
ŽÁDNÝ SIGNÁL
Sakra.
Milvo!
Hej, neviděl jste nevěstu?
Neviděl jste paní Wankdorffovou?
Ne.
No tak.
Paní Wankdorffová?
Příjemnou zábavu.
Milvo?
Milvo, kde jsi?
Leo, no tak. Je čas jít spát.
Ne.
Leo, to není hračka.
-Ale je. -Zlatíčko, dej mi to.
-Ne. -Ano.
-Ne. -Vy.
-Neviděl jste paní Wankdorffovou? -Ne.
-Dáš mi tu masku, prosím? -Ne.
-Ano. -Ne.
-Ano. -Ne…
Děkuji.
Vyděsil jste mě.
Víte, kde je paní Wankdorffová?
Jsem si jistá, že už jsme se potkali.
K věci. Kde je paní Wankdorffová?
Co to máte za tón?
Šéfinspektor Kurtz. Policie. Musím s ní mluvit.
-Spolková policie? -Ano. Víte, proč jsem tady?
Já? Co? Proč?
Venuše z Wildenfeldu je ukradené umělecké dílo.
-Ukradené dílo? -To znamená pět let vězení,
takže raději spolupracujte. Bude to lepší, paní…
-Paní…? -Orkinová.
Paní Orkinová.
Jaký je váš plán?
Zabavit tu sošku.
Předání se uskuteční dnes a vy víte kde.
-Co vás vede k tomu… -Kde k tomu dojde?
V pavilonu. Tam se také schovává nevěsta.
Dobře. Pojďte.
Počkejte tady.
Kruci.
Ne, ne.
Máme vás.
Ach, můj bože.
Kde je Milva?
Milvo?
-Milvo? -Milvo?
Pojďte tudy.
-Milvo? -Milvo?
Milvo!
Co se to tam děje?
-Milvo? -Milvo? Vidíte ji?
-Milvo? -Milvo?
Co se tady stalo?
Bože, Nikola.
To nemůže být pravda.
Kde je moje dcera? Ničeho se tady nesmíme dotýkat.
Je od policie.
Cože?
Je od policie.
Vy jste od policie?
Jmenuju se Kurtz. Nejsem fotograf. Jsem tady kvůli Venuši.
Tohle je teď místo činu. Prosím, odejděte.
Spolková policie? Které oddělení?
Zločiny v umění, Wiesbaden.
Venuše je ukradené umělecké dílo.
Rodina vaší ženy má problém. Všichni prosím odejděte.
Zločinů v umění?
Správně.
Ve Wiesbadenu žádné takové oddělení není.
Pánové, dokud nepřijede forenzní tým, nelze zde nic měnit.
Kdo má přijet? Nikdo se sem nedostane.
Není tu signál. Pevná linka taky nefunguje.
-Kde je Milva? -Uklidněte se, prosím.
Je od policie. Může zajistit důkazy, ne?
Počkáme, dokud nepřijde pomoc.
Do té chvíle sem nikdo nesmí vstoupit. Takže prosím ven.
-Mohl byste se o ni prosím postarat? -Ano.
Díky.
Pojďte.
Tady je to úplný blázinec.
Sakra.
Musím pryč.
Jak jste se sem dostala?
-Inspektore. -Cože!
Ne, protože jste od policie.
Mám zbrojní průkaz.
Nosím ji pořád u sebe. Můžu vám ho ukázat. Tady.
Ano.
Tady.
Omlouvám se. Jen jsem chtěl…
Nebyl jsem to já. Jen proto, že mám zbraň.
Byla bodnuta, chlape.
-Aha. -Jo, „aha“.
Teď se vraťte do domu a zbraň si nechte.
-A vy? -Já budu tady.
Všichni se shromáždili. Očekáváme vaše pokyny.
Dobře.
Prokoukl jsem vás, víte.
Prokoukl jste mě?
Vždycky jsem v tom byl dobrý.
Jako dítě jsem chtěl být policistou.
Byl jsem Old Shatterhand.
-To nebyl policista. -Ale dobrý člověk.
Pane Ohlfelde, pomohl byste mi s vyšetřováním?
Dokud nedorazí posily?
-Jistě. S radostí. -Dobře.
První úkol, půjdeme tam společně. Já budu mluvit a vy, tohle je důležité…
Vy budete mlčet.
Dobře.
Teď také cítím špatnou energii.
Dal bys sis čaj?
Co říkal?
My nic nevíme.
Promiňte.
Dámy a pánové, jsem Fabian Kurtz, ze spolkové policie.
Jak už někteří z vás vědí, přijel jsem sem v utajení,
abych získal zpět Venuši.
V rámci našeho mezinárodního vyšetřování jsme odhalili,
že ta soška je ukradené dílo.
To je směšné.
Chtěli jsme ji získat při předání dnes večer.
Místo toho došlo k vraždě.
Nikola Wankdorffová byla ubodána.
Bože, ubodána.
Navíc zmizela i nevěsta. Stejně jako Venuše.
Její nalezení je největší prioritou.
Myslím nalezení nevěsty.
Problém je, že jsme odříznutí od zbytku světa.
Vrah nemohl uniknout. Znamená to, že je tady.
Cože?
Tady?
Vy myslíte, že to byl jeden z nás?
Ano, není nikdy příjemné to říkat, ale je to fakt.
Ten, kdo má tu Venuši, je vrah.
Takže mě sledujte.
Myslím navzájem.
Malý moment, pane Kurtzi.
Jsem předsedou soudu v Hamburku.
Podezření z krádeže umění je nepodložené.
-Jste z Wiesbadenu? -To je vedlejší, Armine!
Má sestra byla zavražděna.
A Milva je pryč.
Mami.
Bože, co to je?
Doopravdy mrtvá?
Ano.
A vy jste…
Žádný fotograf.
Opravdu si nic nepamatuju.
Byla to ona, že?
Hlídejte dveře. Ať se nikdo nedostane dovnitř.
Potřebujeme více stop.
Jedině tak můžeme najít vraha vaší tety a toho, kdo ukradl Venuši.
Opravdu si nic nepamatujete?
Ne.
-Co to děláte? -Hlídám dveře.
-Zvenčí, chlape. -Aha, jistě.
Velmi dobře.
Zkusíme něco jiného.
Co se stalo před tím, než jste omdlela?
Ash mě vzala do pavilonu.
A čekala tam na mě teta Nicki.
A ta Venuše tam stále byla?
Ano.
Konečně jsi tady, má drahá Milvi.
Ano, stála na tom podstavci a pak…
A pak… A…
Ne, tati.
Ano?
Nebudeme rušit inspektora.
Ne.
Pusťte mého syna za jeho ženou, vy klaune.
-Ne, je vyslýchána. -V pořádku, tati, počkáme.
Ne, ty jsi manžel. Jdi tam.
Pokud má někdo být s mojí dcerou, měla bych to být já.
Rodina Pielových. Uklidněte se.
Máte na sobě dost špíny s tím ukradeným uměním.
Tati, to stačí.
Mlčte, vy trapný idiote.
Tati, ne. Přestaň. Tohle nepomáhá.
Jensi, necháš mě projít?
Ne.
Tak dojdu pro tvou ženu.
-Břídile! -Vy nulo!
Opravdu si nic nepamatuji.
Omdlela jsem a probrala se někde ve sněhu.
A nevím, jak jsem se tam dostala.
Ale má teta, já bych nikdy… nikdy… Musíte mi věřit, prosím.
Také netuším, kde je ta Venuše.
Najdu ji.
„Ji?“ Koho?
Tu vražedkyni.
Myslím toho vraha.
Neutečou daleko. To vám slibuju, paní Nagerová.
Paní Nagerová?
To zní hrozně, že?
Nagerová.
-Proboha! -Nechte se.
Mohu vás požádat o klid?
Nevěsta si vzhledem k okolnostem vede dobře.
Nyní může dovnitř ženich. A vy ostatní, prosím, odejděte.
Prosím.
Hned.
Armine…
-Všimla si Nikola, že jsme… -Ne.
Myslím, že ne.
Ta zatracená Venuše.
Neměli jsme to dělat.
Ale pak bych tě nikdy nezískal.
Cože? Nezískal?
Nic. Já…
Ta kletba. Co když je opravdová?
Nemáš kapesník?
Pokračujte.
Pane Kurtzi, opakuji, obvinění z krádeže uměleckých děl je absurdní.
Venuše je v naší rodině celé generace.
-A před tím? -Byla zakopána v Černém lese.
Našel ji jeden z předků mé ženy.
A vy té pohádce věříte?
-Samozřejmě. No, nevím. -„Samozřejmě. No, nevím.“
Ano. Myslíte si, že my z Wiesbadenu nevíme, jak provádět pátrání po původu?
Navíc se zdá, že Venuše je pro vás důležitější než vražda.
To není pravda. Chtěl jsem jen pomoct.
Se vší úctou, to je práce policie.
Pane Kurtzi, prověřte toho Nagera.
Má dluhy. Provedl jsem průzkum.
-Venuše by byla pro něj požehnáním. -Zajímavé.
A co vaše finanční situace?
-Zdravím. -Zdravím.
Chtěla jsem být chvíli sama.
Tomu rozumím.
Tohle byl její ráj.
Tady tvořila své umění.
Ten pavilon…
Vede tam ještě nějaká jiná cesta? Která není tak vidět?
Jenom přes park.
Takže pouze zvenku.
Neměla byste tady být sama.
Kdo jednou vraždil, zabije i podruhé.
Hej, co jsi dělala?
Nech mě jít.
-Proč se mnou nechceš mluvit? -Tady nemůžeme mluvit.
Co máš teď v plánu? Řekni něco.
Jak ses sem dostala?
Přirozeně.
Tady jsme.
-Co tady děláte? -Dovolte? Co tady děláte vy?
Chtěl jsem něco k jídlu.
-Krvácíte. -Nesmysl.
Ne.
Někdo vás praštil lahví po hlavě.
Nic se tady nestalo.
Bože, co tady dělám?
Co tady dělám? Kruci.
Inspektore.
Pane Ohlfelde.
Říkal jsem si, proč nefunguje telefon. Podívejte se na tohle.
Kabely byly přestřiženy. To je práce profesionála.
Ten vrah ví přesně, co dělá.
Kdo je to?
Nager, je v bezvědomí.
-Udělal jste to vy? -Nemáte v rodině lékaře?
Ano, Thorn pracuje pro naturopata.
Řekněte mu, ať se o něj postará.
Ano, inspektore.
Je on tím vrahem?
Je na čase, abychom na ně byli tvrdší.
Připravte výslechovou místnost, nachystejte ji a pak posílejte podezřelé.
První na řadě je váš tchán.
Ano.
Pane Piele…
To jste vy?
Říkal jste, že ten, kdo má Venuši, je vrah, inspektore.
Má ji Milva.
Ale ona určitě Nikolu nezabila. Rozhodně ne.
Tak prosím.
Je v našem pokoji.
Dobře.
Byla v pavilonu tak milá.
Konečně jsi tady, má drahá Milvo.
Omlouvám se, musím zajistit důkazy.
Pak můžeme mluvit o vraždě.
Pak ale najednou začala říkat podivné věci.
Jsou to všechno lži.
Je to podvrh.
Nemůžu nikomu věřit.
Říkala „lži“?
Myslela vaše teta vás?
Netuším.
Viděla jste, kdo byl za tou maskou?
Ne.
Pak si už pamatuju jen to, jak jsem běžela lesem.
Pojďme pro tu Venuši.
Je pryč.
Byl jsem celou dobu s Milvou. Můžete mě prohledat.
Byl tady ještě někdo, když jste ji našli?
Otec.
Jistě.
Nejdříve vám Nager ukradne Venuši a pak je sám okraden.
Ajaj.
Co tady děláte?
Je jednodušší vidět Perseidy z tvého pokoje.
Dobře.
Moc piješ.
A ona moc kouří. A navíc v naší ložnici.
Nekuř, když jsi s mým synem.
Ewwa je stále se mnou. Zapomněla jsi na to?
Starej se o mého syna.
Je tady někde vrah.
-Ty hloupá krávo. -Mami.
To je mojí sestry.
Já mám líto.
Je mi líto, že jsem tě vůbec najala.
Mami, to stačí.
Máš ho hlídat. Víš vůbec, jak se to dělá?
Vůbec mi nepomáháš.
Dobrý večer. Hledám vašeho muže.
Tak ho běžte najít.
Už mám znovu signál!
No tak.
Já taky, jednu čárku.
-A je pryč. -Můj taky.
Co děláš?
Asi bychom si měli oprášit francouzštinu.
Armine.
Má sestra je mrtvá. A je tady někde vrah.
Zapomeň na to na chvíli.
-Cože? -Carpe diem, drahoušku.
L’amour toujours, toujours l’amour
Co je s tebou?
Proč máš tak dobrou náladu?
Máš tu Venuši?
Ano.
Co jsi to udělal?
-Cože? -Copak ses úplně zbláznil?
Co?
Ty… Ty…
Já?
Ten, kdo má Venuši…
To nemyslíš vážně.
Snad nevěříš, že jsem Nikole ublížil já.
Myslíš, že bych toho byl schopný?
Je mi zle.
Drahoušku, prosím.
Můžu to vysvětlit.
Ještě krok a…
Nerozumím tomu. Co sis myslela?
Ne tak nahlas.
Po všem, co se stalo…
Tohle je nejhorší den mého života.
-Měl být nejlepší. -Ano. Ano?
Jen nám řekni, jaký máš plán.
Milva a já chceme říct pravdu.
Přeskočilo vám?
-Pak bylo všechno zbytečné. -Klid. Nech ji domluvit.
Bar bude vyřízený. Uvědomuješ si to?
-Tak otevřeme nový. -„Nový?“
Nebo si vezmeme dovolenou.
Nechovej se vždycky tak chladně.
Projev nějaké emoce.
Bez toho baru budeš nejosamělejší člověk na světě.
Dost emocí?
Lidi, to stačí. Máme další problémy.
Přesně. Musíme tomu policajtovi všechno říct.
Pokud to zjistí, může si myslet…
Může si myslet co?
My jsme jen…
Co jste udělali? Vzali jste se? Lhali?
-Jak to víte? -Že ta svatba nebyla skutečná?
Potřebovali jsme peníze na bar. Venuši získám, jen když budu vdaná.
Byli jsme opilí, hráli jsme šipky a já řekla, že si vezmu vítěze.
Vaše teta věděla, že svatba byla falešná?
Pro mě falešná nebyla.
Já…
Možná, že na to přišla.
A možná jsem vybuchla. A možná jsem opravdu…
Ale nechtěla jsem.
Ani náhodou, Milvo. Nikdy bys něco takového neudělala.
Díky.
Sakra.
Ty mrcho!
Řeknu to mámě a tátovi.
Do prdele.
To snad není pravda!
Mami?
Tati?
Venuše patří mé rodině. Já rozhoduju, co s ní bude.
Teď mě poslouchej. Řeknu ti, co jsem chtěl udělat.
-To jsi měl udělat už předtím. -Předtím? Před čím?
Věnuji Venuši muzeu, abych tu rodinnou rozepři ukončil.
-A to je mé poslední slovo. -Ach, vznešený soudce.
Ale třeba jsem měla taky nějaký plán.
Toto ten ušlechtilý gentleman nepochopí.
Ty se rozhodneš a je po všem.
Dobře, tak jaký máš plán?
Neřeknu ti to. Ale Venuše patří mně.
Ne.
Drahoušku.
-Vrahu! -Cože?
Takhle jsi zavraždil Nikolu?
Ne!
Konečně ukazuješ svou pravou tvář.
Zbláznila ses?
Řeknu to všem.
Ani jsem se jí nedotkl. Gerhard je ten vrah.
Měl tu Venuši. Já jsem mu ji jen vzal.
Gándhí navenek, Stalin uvnitř.
Tati?
Co to děláš mámě?
-Jen si povídáme. -Ano.
Praštil tě?
Nesmysl. Co chceš?
Chci… Milva byla… Ona má… Ale co se to tady děje?
-Nic. -Nic.
Dejte mi tu Venuši, prosím.
Milva se vdala jen kvůli Venuši. Clemense vůbec nemiluje.
Praštil jsi mámu?
Annaleno, mlč!
Ne, nepraštil. Přestaň mluvit nesmysly.
Kde je ta Venuše?
Otevřete to.
Bez soudního příkazu ne.
A já vám rozhodně žádný nedám.
Co to má být?
Před minutou tu byla.
Už je toho na mě trochu moc.
Inspektore, chci učinit přiznání.
Já…
Jsem špatná matka.
Snažím se být dobrou matkou. Pro Lukase, pro Milvu, pro…
-Ale nejsem. -Paní Pielová.
-Je to tak. -K čemu se přiznáváte?
Chtěla jsem ji.
Tu Venuši.
Milva je na ni příliš mladá.
Víte, kde je Venuše teď?
Ne!
Ale ta Venuše je moje.
Vždycky byla moje.
Že by to mělo vždy připadnout jen té nejmladší, je nesmysl.
Moje matka ani sestru neměla.
Takže jste chtěla Venuši ukrást? A pak co? Prodat ji?
Ne. Jen jsem ji chtěla mít. Pro sebe. Jen pro sebe.
Sestra ji měla dost dlouho.
A teď už je to venku.
Ale já Nikolu nezabila.
Ano, to poslední dobou slýchám často.
Byla jsem celou dobu v domě. Zeptejte se kohokoliv.
Mohl by být vrahem váš muž?
Myslím, že by to mohl být Clemensův klan.
Nagerovi.
Jsou to všichni blázni.
Tady.
Podívejte se na tohle.
Venuše vysílá svou starověkou energii přímo do mých čaker.
Chce se k nám připojit v posvátném kruhu a já ji k nám přivedu.
Můj bože.
S kým nás to Milva zapletla?
Děkuji.
Neříkal jsem vám, ať nechodíte po domě sama?
Já ty lidi nahoře nesnáším. Jeden z nich zavraždil Nikolu.
Můžete na chvilku?
Pojďte.
To ne.
Vy jste to nevěděla?
Ne.
Prosím.
Kdo jsou ti lidé?
Nikolini bývalí milenci.
Její bývalí.
-Tudy. -Dobře.
Zůstaňte tady. Nehýbejte se.
To dává smysl.
Ten vrah se sem dostal tajnou chodbou.
Rozhodně.
„Detektivní kancelář Argus.“
Možná Gerhard ten tunel objevil. Byl ve vinném sklepě.
To je možné.
Nebo jeho bláznivý syn. Ten s čarodějnickým kultem.
Ano, to není špatná myšlenka.
„Jméno podezřelé osoby je G. Pelzer.“
Všechno kvůli té zatracené sošce.
-Říkám: „Nesahat!“ -Řekl jste: „Nehýbejte se.“
To je pravda. Co to děláte?
Nic.
Hádám, že to budou rohypnoly.
To by objasnilo Milvino omdlení.
Ano.
Tak pojďme.
A ani slovo o tunelu.
-Dobře. -Fajn.
Všichni tady lžou
Jsem jediný hlupák
Který dodržuje pravidla
Leo, jsi na řadě.
Mio!
Chytím tě.
Ne.
-Jsi moc pomalý. -Ne, ty.
-Nechytíš mě. -Děti.
Dost bylo hluku.
Co to je?
Našel jsem to v pokoji inspektora.
Opravdu? Nejdřív moje matka, a teď i moje děti?
Tomu nevěřím.
„Vážená paní Wankdorffová, děkuji za Váš zájem o Argus…“
Pátrání, sledování, vyšetřování.
Nechte mě projít.
Nikdy! Mám striktní pokyny.
Do pokoje inspektora nikdo nesmí.
Nehraj si na drsňáka. Nehodí se to k tobě.
Udeřil jsi mě zezadu? Byls to ty? Ty zbabělý parchante!
-Ustupte! Nebo… -Uklidněte se.
Copak to nepoznáte? Někdo to na nás nastražil.
Na všechny.
„Christian de la Bea… ute.“
Christian de la Beauté.
„Odborník na plastickou a estetickou chirurgii.“
Cože?
Není od spolkové policie?
Ne.
Je to podvodník.
To není možné.
Rozumím.
Opravdu.
Kým jste dnes?
Beauté, ten plastický chirurg?
Velvyslanec Bruneje?
Předseda Červeného kříže? Kdyby došlo ke ztrátám na životech.
Co myslíš, Jensi?
Policista, nebo podvodník?
Podvodník.
-A vrah. -To je nedorozumění.
Jsem v přestrojení.
Báchorka o krádeži díla byla dobrá.
Skoro jsem ti uvěřil.
-Mám signál. -Dobře. Běž a zavolej policii.
Kde je Venuše?
Ta soška z doby kamenné otravuje naši rodinu už příliš dlouho.
Ta tlustá mrcha šíří jen nenávist. Musí zmizet, abychom měli klid.
-Já… -Ano, ty…
Zavraždil jsi Nikolu, kvůli Venuši.
To je nesmysl.
To je tvoje poslední šance.
Jestli to hned nevyklopíš, policie najde zastřeleného zloděje.
A to je podle trestního zákoníku sebeobrana.
Vím, kdo je vrah.
-Já taky. Ty! -A vím, kde je Venuše.
-Kde? -Já ji neměl, na rozdíl od vás.
Kde je?
Opět máme všichni signál a silnice jsou protažené.
Policie tady bude tak rychle, jak to jen půjde.
Když mě rozvážete, zavedu vás k vrahovi i k Venuši.
On je ten vrah.
Pan Kurtz?
Dobré ráno.
Je jasné, že nejspíš máte otázky.
Mé přestrojení bylo prozrazeno.
Nejsem od spolkové policie.
Ano, je pravým opakem.
Ano, jsem podvodník.
Živím se podváděním lidí.
Chamtivých lidí, co nevědí, co se svými penězi.
Chcete mě odsoudit? Tak do toho.
Co je to za řeči? Co se to tady děje?
Přejděte k věci. Kde je Venuše?
Ano, kde je?
Myslím, že všichni souhlasí,
že Venuše se včera vydala na velmi zajímavou cestu.
Nejprve ji měli okouzlující novomanželé.
Pak vzal sošku pan Nager.
To se nelíbilo panu Pielovi,
tak praštil pana Nagera po hlavě lahví od vína…
a schoval Venuši ve svém pokoji.
-Ty mizerný zmetku. -Zmlkni, Gerharde.
Ale kdo?
Kdo to celé začal?
Co se vlastně stalo?
Kdo ukradl Venuši z pavilonu?
Kdo ubodal mou sestru?
Všechno postupně.
Chcete říct ten příběh vy…
nebo mám já…
Paní Orkinová?
-Já? -Ano, vy.
Celou dobu jste věděla, kde Venuše je.
Nikola a já jsme se milovaly. Nemusíte tomu rozumět.
Ale chtěla se s vámi rozejít.
Vaše fotka už byla v galerii bývalých milenců a vy jste to věděla.
-Věděla jste o tajném tunelu. -Jakém tunelu?
Jste zlatokopka, paní Orkinová.
A lovíte tam, kde se scházejí bohatí. Ibiza, New York či Marbella.
Potkali jsme se na party v Dubaji.
Tahle svatba byla vaší poslední šancí dostat se k Venuši, tak co jste udělala?
Už předem jste do lahve šampaňského přidala rohypnol.
Protože jste musela omámit paní Wankdorffovou a nevěstu.
A věděla jste, co dělat.
Věděla jste, jak a kdy má být nevěsta unesena.
Tak jste se vytratila, sehnala si převlek
a pak se vydala do pavilonu tajnou chodbou.
To je nesmysl. Nemáte pro to žádný důkaz.
Paní Ohlfeldová-Pielová, mohla byste mi sáhnout do kapsy kalhot?
Kouzelný šátek?
Ještě jednou, prosím.
Tento útržek není nic jiného než modrá guma.
Z gumových rukavic, co používáte v kuchyni.
Vyděsil jste mě.
Našel jsem to před tajným tunelem, o kterém jste údajně nic nevěděla.
Mechanismus je záludný. Snadno si můžete přiskřípnout prst.
Netuším. Celou dobu jsem byla v kuchyni.
-Lukasi, řekni mu to. Byl jsi se mnou. -Ano, potvrdí to.
Ano, přesně tak.
Protože jste to plánovali spolu.
Lukasi?
Úspěšná kombinace chamtivé milenky…
a syna, který chtěl potrestat svou rodinu.
Udělal jste paní Orkinové nabídku. Věděl jste, co chce.
Ona získá Venuši a vy, Lukasi,
se pomstíte nenáviděným příbuzným.
Je to pravda, Lukasi?
Víte, co na univerzitě dělám?
Že asistuju při mapování galaxií?
Ne, samozřejmě, že ne.
Všechno, co vidíte, je vozík, poskvrna na vaší dokonalé rodině.
Všichni si myslí, že jsi pro inkluzi, ale co doma?
Doma o mě pečují cizí.
Dalas mě do internátní školy. Najalas pro mě pečovatele.
A ty? Kdysi jsi mi byla oporou.
Ale co jsi v Berlíně, jsi mě odstrčila.
Všichni chcete, abych už nebyl.
Jí jediné na mně záleží.
Pojďme si to shrnout.
Paní Orkinová ukradla Venuši.
Vy, Lukasi, jste to věděl.
Ale pak se stalo něco zcela neočekávaného.
Něco, co nebylo součástí vašeho plánu.
Nikola Wankdorffová zemřela.
Vy, Lukasi, jste byl překvapen a podezíral jste paní Orkinovou.
-Nikoho jsem nezabila. -Prosím.
-Měla jen vzít Venuši. -A to je pravda.
Paní Orkinová vaši tetu nezabila.
Tak kdo ji zabil?
Abych na to přišel, potřebuji pomoc.
Od vás všech.
Ale nejprve…
Tu Venuši, prosím.
Jak jste to věděl?
Koberec v pokoji vašich rodičů.
Co to má být?
Před minutou tu byla.
Viděl jsem stopy vašeho vozíku.
Lukasi.
Soška z doby kamenné, která měla za noc víc majitelů
než za celá staletí předtím.
Drahoušku, prosím.
Můžu to vysvětlit.
Ještě krok a…
Pořád tomu nerozumím.
Jak se Venuše dostala do mé tašky?
Zcela jednoduše. Vraťme se ještě jednou zpět.
Milva a paní Wankdorffová byly omámeny.
Paní Orkinová sebrala Venuši a vložila ji do Milviny tašky.
Dokonalý úkryt.
Nevěsta by Venuši našla a zahladila tak stopy paní Orkinové.
Proč to Kim udělala? Proč prostě nevzala Venuši s sebou?
Proto.
-Ne, prosím. -Panebože.
Zbláznil jste se?
Pozorně se podívejte.
Skutečná Venuše z Wildenfeldu byla ze 40 000 let staré slonoviny.
Ale tohle je…
To je sádra!
-Cože? -Sádra?
-To nemůže být pravda! -Tak kde je ta pravá?
Všichni jste mysleli jen na ty miliony
a honili se za bezcenným duplikátem.
Já ne.
Ne, ty ne.
-Pravda. -Ano.
To byl také původní plán paní Wankdorffové.
Chtěla ctít tradici, ale bez předání originálu,
takže vytiskla formu a vyrobila kopii ze sádry.
Falešná Venuše na falešné svatbě.
Potřebuju se napít.
Děkuji.
Fajn, teta nás oklamala, ale kde je pravá Venuše?
No, jste přímo uprostřed ní.
Paní Wankdorffová měla velké dluhy.
Její bankovní účty jsou hodně v minusu.
Už dávno pravou Venuši prodala, aby si mohla udržet svůj životní styl.
Já to věděla.
A kdo tu ženu zavraždil?
Můžete, prosím?
Děkuji.
Milvo?
Ano?
Milvo, byla jste sice omámena, ale něco si pamatujete.
Prosím, zopakujte nám to.
-Vy myslíte… -Ano.
Jsou to všechno lži.
Je to podvrh.
Nemůžu nikomu věřit.
Teta Nicki neměla na mysli svatbu.
-Myslela Venuši. -Správně.
Vaše teta byla omámena, ale byla svědkem krádeže.
Viděla maskovanou postavu, paní Orkinovou,
a přiznala se jí, že Venuše je falzifikát, padělek.
Co to sakra je? Je to padělek.
Ano, je to pravda.
Všechno to jsou lži.
Je to podvrh.
To překazilo plán paní Orkinové.
Vložila padělek do vaší tašky a odešla.
Milvo?
Viděla jste tu masku víckrát než jednou, že?
Všechno jsou to lži.
Je to podvrh.
Nemůžu nikomu věřit.
Ale podruhé byla ta maska jiná.
To je pravda.
Byly tam dvě masky.
V pavilonu byl někdo další.
A ten někdo měl také masku.
Někdo jménem G. Pelzer.
G. Pelzer?
-Cože? -Pelzer.
-Kdo to má být? -To je…
To mi nic neříká.
Paní Wankdorffová dostala e-mail od detektivní agentury,
kterou najala. Cítila se být ohrožena.
G. Pelzerem.
Kdo by to měl být?
Nevlastní dítě vaší sestry.
Druhý manžel paní Wankdorffové, Asmus Pelzer, již jedno dítě měl.
Když se paní Wankdorffová rozešla s Asmusem, odmítnutí ho zdrtilo.
-Věděla jsi to? -Ne!
Nevlastní potomek ji kontaktoval a setkal se s ní. Možná něco chtěl.
Paní Wankdorffová ho odmítla.
Nevlastní dítě pak zosnovalo pomstu.
A ten G. Pelzer je tady?
Ano.
Ale není to on.
„G“ znamená Genoveva.
Genoveva Pelzerová.
Zkráceně Ewwa.
Kdo je Ewwa?
Ona.
Nikdo ani hnout.
Nebo vystřelím.
Ewwo.
V galerii paní Wankdorffové mě upoutal jeden obraz.
Zobrazoval muže s očima dvou různých barev.
Asmuse Pelzera.
Vyfotil jsem vás na večeři poté, co vám vypadla kontaktní čočka.
Později jsem na fotoaparátu viděl, že máte každé oko jiné barvy.
Dědičnost. Kontaktní čočky byly vaše krytí.
Hrála jste nevinnou pečovatelku, nechala se najmout Pielovými
a čekala na svou šanci.
Ewwo, že to není pravda?
Ano. Ewwa, nebo spíše Genoveva, věděla i o vašem plánu s paní Orkinovou.
Byla to záhada.
Nejdřív jsem odhalil, že existují dvě masky.
Věděla jste, že paní Orkinová si vezme masku, tak jste si ji vzala taky
a následovala ji do pavilonu.
Rozešla se s mým otcem.
Bylo jí ukradené, že ho to zničilo.
Musela jsem sledovat, jak se upil k smrti.
A možná byste mohla uhradit náklady.
Prosím.
Nemohu za to, že tvůj otec byl opilec.
Nikolu to ovlivnilo víc, než dávala najevo.
Když otec zemřel, žádala jsem o peníze na pohřeb.
Odpověděla: „Nemůžu za to, že tvůj otec byl opilec.“
Ewwo.
Ty tomu rozumíš, že?
Víš, jaké to je, když na tobě nikomu nezáleží.
Chápu tvou nenávist k tvé rodině.
Hvězdy, příběhy, my… Lukasi, bylo to skutečné, ale…
Tvá rodina.
Staráte se jen o sebe.
Nezáleží vám na druhých.
Zejména pak na nějaké pečovatelce z Ukrajiny.
„Já mám líto. Já mám líto.“
Byla to dokonalá kamufláž.
Chtěla jste získat Venuši od Lukase, že?
Ne.
Ne!
Chtěla jsem spravedlnost pro svého otce.
Na penězích mi nezáleží!
Mám zbrojní průkaz.
Vždy ho mám u sebe. Můžu vám ho ukázat.
Tady.
Ještě že mám ty náboje.
Je to tak, pane Ohlfelde?
Ano.
Podívej.
-Sníh! -Sníh!
-Tati, udělej nám sněhuláka! -Nebo iglú.
Její účet rozhodně není v mínusu.
Vzala si půjčky. A jako záruku?
Venuši.
Drahoušku, slyšel jsi to?
Stále ji měla. Ta Venuše musí být někde tady.
To není možné.
OTEVŘÍT
Rozumím.
Já to věděl.
-Slyšel jsi to? -Haló?
Do prdele.
Překlad titulků: Martina Kolářová
Kreativní dohled Jan Táborský