- Kommer løvene til byttet, Baz? - Ja.
Gepardene har endelig fått et vellykket bytte.
Men det er en ubuden middagsgjest.
Hun er ikke sikker.
Akkurat nå prøver de bare å spise så fort de kan.
Her kommer hun.
Serengeti - utgangspunktet for en av naturens største hendelser.
Det er gnuer overalt.
De strømmer ut i alle retninger.
Det er første gang jeg er i Tanzania under vandringen.
Dette må være et av naturens mest episke skuer.
Regntiden gjør at over to millioner dyr er i bevegelse.
Etterfulgt av tusenvis av sultne rovdyr.
Jeg er her for å filme den raskeste av dem alle.
På denne tiden av året-
- utnytter gepardene den uendelige mattilførselen-
- som bare går rett gjennom territoriet deres.
Men det betyr ikke at livene deres er enkle.
Gepardbestanden har falt med 90 prosent det siste århundret.
Hvorfor det er så vanskelig for verdens raskeste landdyr å overleve?
Det bor rundt 300 geparder her, og jeg har kun fire uker på å finne dem.
Jeg trenger hjelp.
Dyreekspert Baz Kessy kjører bilen vår.
Fra dette kjøretøyet bruker jeg drone og kamera med lang linse.
I det andre kjøretøyet er Denis Mollel og Tom Walker.
De er verdens beste til å filme jakter i høy hastighet-
- med gyrostabilisert kamera.
Sebraflokken er veldig på vakt.
Alle stirrer i den retningen.
Så vi bruker øynene deres-
- til å triangulere posisjonen til det de ser på.
Må være der borte et sted.
- Bertie, hører du meg? - Ja.
Vi har funnet en mor med to veldig små unger på denne siden.
Ok, mottatt.
Spennende nyheter.
Vår andre bil har funnet en gepardmor med to veldig små unger.
Det er ikke noe man ser ofte, så vi skal ta en titt.
95 % av gepardunger dør før de blir fullvoksne.
Deres største trussel er å bli drept av løver og hyener.
Ok, skjønner. Dette er bra.
Så gepardmødre holder dem skjult.
Du store min. Ungene er små.
Som små dunballer ved mammas føtter.
Jeg ser hodene dukke opp over gresset iblant.
De er så små.
Mønsteret i pelsen er helt annerledes enn hos moren.
De er mørke på siden og har en grå, sølvfarget topp.
Fargen får den til å se ut som en honninggrevling.
Et blodtørstig lite dyr med store, skarpe tenner,-
- skarpe klør og en fæl holdning.
Ser ungene ut som honninggrevlinger, lar kanskje rovdyrene dem være i fred.
Men de kan ikke være mer enn en måned gamle.
Moren har nå en tøff oppgave med å passe på dem og mate dem.
For hvis hun vil jakte, må hun la dem være alene.
Jeg tror hun har sett et bytte i horisonten.
Der er gasellen.
Gaseller har en toppfart på 80 km/t.
Geparder kan løpe i nesten 110 km/t.
Men de kan bare holde toppfarten over korte avstander.
Hver gang gasellen snur seg, fryser hun til is.
Denne geparden vet hva hun gjør.
Hun prøver bare å tette luka før hun løper.
En oppvisning i forfølgelse.
Hun må komme innen 27 meter uten å bli oppdaget for å ha en sjanse.
Hun angriper straks.
Hun er raskere enn dronen! Se på henne!
Hun har den! Den er nesten like stor som henne.
Hun var så tålmodig. Hun tettet luka,-
- og jeg tenkte: "Nå må hun angripe."
Men hun vet at hun må komme veldig nærme,-
- for selv om hun er verdens raskeste landdyr,-
- er gasellene også veldig raske.
Da hun var innen rekkevidde, ga hun full gass.
Disse gepardene er utrolig raske.
I dag kan hun lage melk til ungene sine.
Men ikke alle jakter er vellykkede.
Og hver gang hun forlater dem, tar hun en sjanse.
Ikke rart at bare fem prosent av unge geparder blir voksne.
Utfordringene geparder møter i dette landskapet stopper ikke der.
For å forstå mer må vi ta igjen migrasjonen.
Men å følge i gepardenes fotspor har sine ulemper.
Å, kom an!
Bak hver store migrasjon er det en enda større haug med gnumøkk.
Dette kommer til å stinke.
Etter noen timers leting ser vi bevegelser borte fra flokken.
Dette er uvirkelig. Vi har en gruppe på tre voksne gepardhanner.
Det sies at løver er det eneste sosiale kattedyret-
- hvor voksne danner grupper.
Men det er ikke helt sant, for gepardhanner danner grupper.
De kalles koalisjoner.
Når fullvoksne hanner forlater mødrene sine,-
- blir de vanligvis hos brødrene sine og danner en koalisjon.
De prøver å hoppe oppå hverandre.
Sammen kan de forsvare reviret mot rivaliserende hanner.
Når de jakter sammen, burde de kunne ta større bytter.
Vi så nok disse tre i fjor.
Vi fulgte etter dem. De var dårlige til å jakte, men de var ganske unge.
Forhåpentlig har de øvd litt.
Gepardhanner lever kortere enn hunner.
Slåsskamper med løver og andre hanner kan være dødelige.
Selv byttedyrene deres kan være farlige.
- Tom, det er en sebraflokk foran dem. - Vi tar en titt.
Tre gepardhanner utgjør en formidabel gruppe rovdyr.
Men sebraer er ikke enkle bytter. Ett spark kan være dødelig.
Det er definitivt noen sebrahingster der.
Må velge målet med omhu.
De stikker.
Her kommer de.
Flokken sprer seg, og koalisjonen leter etter et sårbart mål.
De unge bør være et lettere valg.
Moren blokkerer!
- Har du den? - Vet ikke.
Pass dere for sparkene.
Blir de sparket i ansiktet, blir det mørkt.
Resten av flokken kommer.
Og geparden har gitt opp. Spillet er over.
Det var uvirkelig. Alle hoppet inn rett bak moren og føllet.
Ja.
De kan sparke vekk geparder.
Det viser at det ikke er lett for geparder å jakte,-
- selv om det er tre store hanner.
Byttene byr på utfordringer, og i dag er sebraenes styrke,-
- flokkforsvaret og sparkene,-
- nok til å hindre geparden fra å ta en av ungene deres.
En skade på en i koalisjon ville satt dem alle i fare.
Noen sjanser er ikke verdt å ta.
Livet er fullt av tøffe avgjørelser for disse kattene.
Migrasjonen er den beste tiden på året for å filme geparder,-
- men den har sine utfordringer.
Regnet er på vei, så vi må kunne filme i regn eller sol.
Regn betyr trøbbel for vanlige kameraer.
Du får dråper på linsen og kan ikke filme.
Men Toms kamera har spesialutstyr som løser det problemet.
En regnspinner. Jeg skal vise hvordan den fungerer. Tom, skru det på.
Er du klar, Tom?
Det er helt klart. Dette fungerer så bra.
Min løsning er mindre høyteknologisk.
Droner er ikke så bra i regnet.
De kan falle ned fordi elektronikken smelter.
Det jeg har brukt de siste timene på-
- er å fylle alle de små ventilene og hullene med silikon-
- for å gjøre den vanntett.
Men jeg skal ikke kaste vann på den, for jeg vet ikke om det vil virke.
Neste morgen sporer vi opp migrasjonen langs den 1448 km lange rundturen.
Og vi ser noen nye ansikter.
Det ser ut som en mor med to store unger.
Dette er spennende, for unger i den alderen er morsomme å følge.
De er spretne og lekne, og det mest interessante er-
- at det er nå moren deres begynner å lære dem å jakte.
De er fortsatt litt mindre enn moren,-
- og de siste sporene av den sølvfargede nakken vokser ut.
Morgenleken er i gang.
Ungene er i forfølgelsesmodus.
De jager kuhegrene.
Denne leken ser kanskje gøy ut, og det er den nok.
Men det er bare trening for høyhastighetsjaktene deres.
Om bare noen måneder forventes det at ungene dreper på egen hånd.
Hører dere det?
Det er moren som roper på ungene.
Leken er over.
Mamma skal vise dem hvordan det gjøres.
Voksne sebraer og gnuer er for store for denne unge familien.
Men det er også mange gasellekalver.
De er små og trege. Ideelle byttedyr for nybegynnere.
Ungene skal se på og lære hvordan moren velger et bytte.
Men denne ungen fikk ikke beskjeden.
- Jager ungen sebraen, Baz? - Ja, det er ungen.
Ungen jager sebraen.
Kaos. Gnuer og sebraer løper i alle retninger.
Ungen angrer på avgjørelsen.
Sebraen jager ungen nå.
Situasjonen er snudd.
Løp.
Sebraen er rett bak ham.
Så bra.
Kanskje ikke leksen mamma ønsket, men like fullt en lekse.
Oppstyret har tiltrukket seg oppmerksomheten-
- til en annen art på Serengeti.
- Det er mange biler på vei, Baz. - Ja.
Jeg elsker å se folk bruke penger og tid på å komme nær naturen,-
- men når det er så mange kjøretøy rundt gepardmoren og ungene,-
- er det ikke bra.
Det er vanskelig for geparden, for hun kan ikke se byttet.
Hvorfor tror du bilene kjører så nær dyrene?
Det skyldes nok sjåførenes mangel på kunnskap.
Parkveiene skal være 25 meter unna dyrene, men turistene-
- vil ta bilder med mobilene sine. Derfor kjører folk veldig nærme.
Jeg føler meg på en måte skyldig når jeg ser dette,-
- for jeg føler at i programmene våre-
- gir vi folk en urealistisk forventning om hva de vil se-
- og hvor nær de kommer, for vi bruker utrolig teknologi.
Vi viser seerne noe de aldri kan få sett med sine egne øyne.
Og jeg forstår at guidene er under mye press.
De må levere på kort tid, finne dyret, komme nær dyret.
Turisme er en viktig inntektskilde for mange vernede områder.
Men nøkkelen til å overvåke dyrelivet er å sette dyrenes behov først.
Når jeg har egne klienter eller tar med noen på safari,-
- og forklarer hvorfor vi ikke går så nærme dyret,-
- har de forståelse for det.
Unger bør spise hver dag, men i kveld går de sultne.
Det er på tide at gepardene gjemmer seg.
Løver og hyener kommer ut for å jakte.
Om morgenen finner vi den samme moren og ungene hennes.
- Baz, er det henne? - Ja.
Hun forfølger, det er mørkt, men ja, hun forfølger.
Presset for å mate familien presser henne til å ta sjanser.
Moren og de to ungene er på farten.
Det er tidlig og fortsatt ganske mørkt,-
- hvilket betyr at det er mange andre større rovdyr ute nå.
Hun må være sulten.
Moren har sett noe.
Ja. Hun har den. Hun har den.
Det interessante er at hun ikke lot ungene få øve på-
- å jakte på gasellen. Hun drepte den umiddelbart.
Hun må bare hindre den i å lage lyd.
Det er mange store hyener og løver som fortsatt er aktive her.
Hun sleper byttet bort til det høye gresset-
- for å gjøre det vanskeligere å oppdage dem.
Ungene ser sultne ut.
Og som bestilt hører jeg løver.
Der borte et sted.
Ungene spiser, men moren følger med hele tiden.
Jeg ser en hyene der fremme.
- Ser du hyener? - Ja.
- Hyener på vei, ja. - Han kommer denne veien.
Kom litt mot høyre. Der er hyenen.
Du kan få gode bilder.
Lurer på om hun har sett den.
Hyener er kjent for å spise andre rovdyrs bytter.
Det er en stor hyene.
- Gepardmoren har et stort problem. - Ja.
Bitestyrken deres betyr at de kan knuse bein.
Hvis hyenen vil ta den, så tar han den.
Hyenen er nær. Hva skal du gjøre, mamma?
Skal du slåss eller stikke av?
Moren og ungene ser på.
Mamma reiser seg og går mot hyenen.
Kom igjen, mamma.
Ja. Bra jobbet, mamma.
Geparder er bygd for fart, ikke slåssing.
Hun må bare skyve hyenen unna, for hvis det blir slåsskamp,-
- er hyenen mye større og kraftigere.
Strategien er å holde hyenen unna så ungene kan spise byttet.
Vi kan høre mange hyener her ute. De kakler og ler.
Mamma er heldig.
Høres ut som de andre hyenene har sitt eget bytte.
Løver der også.
Jeg kan ikke tro det.
Moren klarte å forsvare byttet mot hyenen.
Hun var heldig som slapp flere hyener,-
- men hun viste utrolig aggresjon og sa: "Kom deg vekk fra byttet mitt."
Mamma klarte å skaffe mat i dag, men snart må ungene lære å jakte selv.
Når dagen blir varmere, leter hannene etter byttedyr.
De hopper fra en utkikkspost til den neste til de finner et mål.
Sammenlignet med gepardmødrene har de en fryktløs tilnærming.
Men det er ikke risikofritt.
Det er en løve under treet. De kan støte på den.
Mottatt. Takk.
Guttene vil klatre i treet, men det de ikke vet,-
- er at det ligger en løve ved foten av det.
De får et stort sjokk.
Løven reiser seg.
Det er en stor hann.
Fire hannløver.
Det var et sjokk for gepardene, men heldigvis har ikke løvene fulgt etter.
- Så du at de ble skremt? - Ja, de ble skremt.
De sa: "Greit, vi stikker. Ha det."
Det er bare 300 geparder her, men over 3000 løver.
I kamp mot de større og sterkere rovdyrene-
- ville gepardene vært sjanseløse.
Koalisjonens jakt på mat fortsetter.
Jeg håper de lykkes før tiden vår er omme.
Gepardenes liv er vanskeligere enn jeg trodde,-
- selv i vernede Serengeti.
Presset for å overleve kan få geparder til å streife-
- utenfor det vernede området.
Kult sted.
Der støter de på andre problemer fra menneskelig aktivitet.
Takk, Baz. Hallo.
Jeg møter Kelvin Munisi fra Serengetis gepardprosjekt.
Alltid klar. Hyggelig å møte deg.
Jeg vil finne ut hvordan forskningen hans hjelper med utfordringene.
Det tar ikke lang tid før vi ser noen kjente fjes.
Kelvin, moren og ungene er en familie vi har fulgt.
- Kjenner du henne? - Ja, hun heter Adora?
- Adora? - Ja.
- Vet du hvor mange kull hun har fått? - Dette er hennes andre kull.
Det første kullet var i 2020.
Det gikk ikke så bra. Hun mistet alle ungene.
Det er trist. Og i fjor fant vi henne med fem unger.
Fem? Nå har hun to, så hun har mistet tre?
- Ja, hun har mistet tre unger. - Så trist.
Men sånn er det vel å bo i et landskap
som er fullt av rovdyr som er større enn deg.
Hun er faktisk en god mor.
Hun hadde fem unger og sitter igjen med to,-
- og det er godt gjort i et så tøft miljø.
Kelvins feltarbeid er tosidig.
Først kartlegger han hvor gepardene ferdes.
Så må han samle inn deres DNA på minst mulig invaderende måte.
Så du stirrer mye på geparder i håp om at de skal gjøre nummer to?
Ja.
Kelvin, hun setter seg ned der borte. Skal hun på do?
- Hun bæsjer. - Ja. Flott.
Vanligvis når jeg jobber med forskere-
- og filmer deres utrolige arbeid, tilbyr jeg min hjelp,-
- men denne gangen er det opp til deg.
Overlat det til de profesjonelle bæsjesamlerne.
Jeg tror han har det. Ja visst.
Jeg har aldri vært så spent på å finne bæsj fra et vilt dyr.
Alt i vitenskapens navn.
Det er kanskje ikke glamorøst,-
- men Kelvins arbeid er viktig for å overvåke gepardterritorier.
Vi skal hente ut DNA-
- for å finne ut hvor mangfoldig genbanken er.
Det kan fortelle oss hvor tilknyttet gepardbestanden er, fra Serengeti-
- til Masai Mara-bestanden-
- og andre vernede områder i Øst-Afrikas landskap.
Å blande disse gruppene er avgjørende,-
- men det blir vanskeligere for geparder å bevege seg,-
- ettersom mennesker bygger gårder og byer i deres vei.
Løsningen er å redusere menneskelig aktivitet i korridorene,-
- så vi kan øke båndet mellom de små bestandene vi har.
Kelvin håper informasjonen kan brukes til å styre landområder-
- på en måte som gagner geparder.
De forbinder territorier og gir dem plassen de trenger for å overleve.
Neste morgen finner vi hannkoalisjonen igjen.
De er med en flokk gnuer.
Det ser ut som dette kan være sjansen til å jakte som de har ventet på.
Men de er ikke alene.
Der er guttene. Der er gnuen.
Det er masse løver der borte. Dette kan bli kaos.
Guttene er cirka 300 meter fra en gnuflokk, med løver i nærheten også.
Vi har en stor gnuflokk, og guttene er på denne siden av flokken.
De vet ikke at det er en løveflokk på motsatt side,-
- som vi passerte på vei hit.
Hvis de støter på gnuene, kan de få seg en stygg overraskelse.
Hold dere nede, gutter.
Man vil ikke yppe til bråk med løver.
- Tror du de har sett dem? - Nei.
De er veldig nære.
Alle gnuene løper.
Store gutter.
Se så stor han til høyre er.
Du store min, han er vakker. Se på manen som blåser i vinden.
Gepardguttene var heldige.
Løveflokken har ikke sett dem, og de drar den veien.
Men overraskelsesmomentet er borte. Gnuene ble skremt av løvene.
Vi har ennå ikke sett koalisjonen gjennomføre en vellykket jakt.
De kan ikke vente lenger.
Ser etter et mål.
De har sett en kalv.
De går gjennom flokken og ser seg rundt.
De går ikke fort. De ser etter et bytte,-
- men det er tett når flokken løper sammen.
En veldig farlig ting å støte på.
Å velge rett mål til rett tid handler om liv og død.
De har sett en stor gnu.
Det er en ettåring.
Den har gått inn i flokken igjen. Godt flokkforsvar.
De har byttet mål. De har funnet en til.
- Har du den fortsatt? - Ja.
Han kommer foran.
Har den fortsatt.
Jeg tror han har den.
Gnuen kjempet godt.
Endelig kan de nyte et velfortjent måltid,-
- men en vellykket jakt fyller ikke alltid magen.
- Løver kommer til byttet, Baz. - Ja.
Det er tre av dem og én av henne.
Hun er usikker. De vil vel ikke slåss med henne om det?
Om de innser at det ikke er trygt, går de sin vei.
Så nå prøver de bare å spise så fort de kan.
Hun tar byttet.
Derfor er det vanskelig å være gepard her.
Du gjør alt det arbeidet, og så stjeler en løve maten din.
Og nå må disse guttene jakte igjen. Tilbake til start.
Konkurransen fra større rovdyr er nådeløs for geparder.
Men å gi opp er ikke et alternativ.
- Bertie, hører du meg? - Ja.
Det kommer regn, så vi setter på regnspinneren.
Ok. Mottatt. Da bytter jeg til våtdronen.
Til tross for regnet holder koalisjonen seg til flokken.
Lykke til, lille drone.
Det begynte å regne, og gepardene jakter fortsatt.
Showet må fortsette.
De marsjerer rett inn i regnet.
Og dronen flyr fortsatt.
Stormen endrer dynamikken mellom rovdyr og bytte.
Gnuene står med ryggen mot regnet.
De ser ikke etter gepardene, og de hører dem ikke heller.
Ok, de nærmer seg gnuen. Det pøser ned. Kom igjen, drone.
Vent litt.
Løvetrusselen er borte, og oddsen har snudd i koalisjonens favør.
Ok, den andre. To, tre...
Geparden foran har et mål.
Den setter opp farten.
Jøss, de flyr.
Gnuen snur seg for å slåss.
Forsiktig med hornene!
Forsterkningene kommer.
Alle guttene på gnuen. Hold ut, drone.
De har tatt den ned. Du store min!
Den snurret rundt og prøvde å kjempe imot.
Hadde gepardhannen vært alene, ville den neppe klart å ta den.
Og alt i pøsregn. Det var sprøtt.
Dronen flyr fortsatt. Jeg tar den ned før den faller.
Den overlevde. Godt jobbet!
Det er første gang en gepardjakt har blitt filmet i regn som dette.
Jeg visste ikke om dronen ville overleve,-
- men det gjorde den, og vi fikk noen unike opptak med den.
Gepardjakt som lag i styrtregn.
Selv i ly av regnet-
- er det utrolig farlig å felle en gnu for disse gepardene.
Jeg er lettet over at de endelig får et måltid.
Nå kan de få hvile noen dager før de må gjøre det igjen.
Å filme denne ikoniske duellen mellom geparder og gnuer-
- er noe jeg aldri vil glemme.
Min tid her går mot slutten, og det er en jeg vil se til.
Der har vi mamma...
Men det store spørsmålet er hvor ungene er.
Kom igjen, unger. Vær i live.
Ungene er her!
Det er en stor lettelse.
Ungene har klart seg, og de ser veldig glade og friske ut.
Ser ut som de har blitt til små urokråker.
De har så mye energi. Løper rundt og hopper på mamma.
Og de har vokst så mye siden sist vi så dem.
De begynner å miste de mørke flekkene.
Jeg ser de voksne flekkene deres.
Overlevelsesraten for gepardunger er ikke god.
95 % overlever ikke til de blir voksne.
Men disse to har overlevd en av de farligste periodene i livene deres,-
- og de har en fantastisk mor som passer på. Håper de klarer seg.
Jeg har alltid tenkt på geparden som et superraskt-
- og uangripelig topprovdyr, men jeg har tatt helt feil.
Trusselen fra løver og hyener er nådeløs her.
Og menneskelig aktivitet gjør kampen verre.
Selv om det er lett å bli imponert av hannkoalisjonen,-
- er det hunnene jeg beundrer mest.
At de kan oppdra unger i dette landskapet-
- er et vitnesbyrd på de utrolige mødrene vi har fulgt.
Jeg glemmer aldri da jeg så gepardene vokse opp.
De lære å overleve av moren sin, slik at de med litt hell-
- kan takle alt Serengeti har i vente for dem.
Oversatt av: Espen Remseth Hovelsen