Er du Eleanor?
Hvorfor spørger du?
Jeg er Williams.
Som i Kent og Williams?
Ja.
Hvad er du smurt ind i?
Det er Kent.
Er det…
Undskyld.
Hun sagde, at du havde kontaktet hende, og at du søgte en partner?
Ja, men hun var ikke interesseret.
Det er bare…
Jeg arbejder bedre som par.
Man har nogen til at passe på sig og hjælpe sig.
-Det giver mening. -Ja.
Hvorfor søgte du en partner?
Jeg bliver ensom.
Kommer du ind?
Ja.
-Skynder du dig? -Vent!
-Eleanor! -Jeg prøver at finde den.
-Du gemmer alt væk! -Jeg rydder op.
Du rydder ikke op.
Du maser ting ind i et skab,
og nu skal jeg gennem dit lort for at komme til mit lort.
Her er hun.
Hvorfor gjorde Reed det?
-Hvad er planen? -Planen er at slippe væk og lave en plan.
-Hvad sker der? -Vi er under angreb.
-Hvad skal jeg gøre? -Læg dig i badekarret.
-Med vand? -Ja.
Gå i skumbad. Tænd nogle lys.
Bare undgå at blive skudt.
-At blive skudt? -Er du religiøs?
Ikke rigtig.
Du bør overveje det.
Snak med ham deroppe.
-Hvad tænker du? -Vi er på den. Dig?
Jeg tænker, at jeg aldrig skulle have lukket dig ind.
Fandens.
-Vi må ud. -Ud?
Ud!
-Vil du efterlade den? Det er en fed bil. -Ja.
-Kom nu! -Pis.
Ingen kender nogen helt, Wallace.
Ikke rigtig.
-Jeg skulle have tiet. Undskyld. -Jeg forstår.
-Du må ikke blive såret. -Det sætter jeg pris på.
Men mit ægteskab er min sag.
Du skal ikke bekymre dig om det.
Men det gør jeg.
Jeg bekymrer mig.
Premierministeren. Vil du?
Premierminister.
Jeg er på vej.
Den nye kinesiske ambassadør er her.
Undskyld mig.
-Hvordan finder vi Alex Clark? -Find Trent Clark.
-Ja? -Hvis du har Kai-Ming, kommer han.
-Så kommer Alex. -Williams ringer.
Han er hemmeligt forelsket i hende.
Williams. Hej.
-Der er noget galt. -Hvad sker der?
Jeg tror, vi er på den.
Stilhed før stormen. Der er noget under optræk.
Nogen ved vist, vi har Kai-Ming.
Lenny.
Hvis de har Kai-Ming, er Clark-familien efter dem.
Hold hende i live. Hører du mig?
-Kom nu. -Hold hende i live!
Vi kommer nu.
Hvad sagde de?
-De var enige. Vi er på den. -Super.
Hør, Eleanor, det er bedst…
Hvad end der sker, er vi os selv nærmest.
Ja? Sådan er det bare.
Forretning, ikke?
Hold hovedet koldt.
-Ja. -Ja. Det er ren forretning.
De kommer ind!
Hej!
Hvorhen, makker?
Op til dig, men det bliver til fods.
Hov.
Her.
Pis!
Fandens.
Åh gud, hvad sker der?
For helvede!
-Åh gud! -I guder!
-Vi kommer måske for sent. -Nej. Hvad fanden laver du?
Kom nu, makker.
Bliv her.
-Jeg får dem ud. -I guder.
Fandens.
Clark-familien.
-Har du en pistol? -Til mig, ikke til dig.
Pis! Vi har ikke lang tid.
-Godaften, John. -Minister.
Ambassadør Hang, det er Wallace Webb, forsvarsminister,
Les Mullery, direktør for efterretningstjenesten,
Perryman, også efterretningstjenesten, og Mitch Porter, som du…
CIA-stationschef. Jeg ved det.
Ja. Der har været et angreb på den amerikanske ambassade.
En vagt blev såret, og en medarbejder forsvandt.
Den forsvundne mand er Cole Atwood.
Han er manden, der blev falsk anklaget for mordet på din forgænger.
Nogen tog ham.
Vi ved, det var jer.
Du bør passe bedre på dine spioner, mr. Porter.
Atwood er ikke spion. Han arbejder for bureauet og staten.
Han er CIA-agent.
Snart vil alle vide det.
Vi gør det klart,
at vi ser jeres landes handlinger som en krigserklæring.
Vi har tilbudt jer en udvej uden at øge spændingerne.
Ambassadør, dit forslag om,
at Storbritannien giver jer vigtige militære forsyningskontrakter,
er helt udelukket.
Hvad får vi så for mordet på vores ambassadør?
En undskyldning?
Han blev dræbt på din jord, premierminister.
Uden kompensation
har vi intet andet valg end at gøre gengæld.
Mine herrer.
Vi bør ikke være her.
Virkelig ikke.
Træner CIA jer ikke til den slags?
-Åh gud. -I guder! Sam!
Hvad er der med dig og vinduer?
-Kom ind. Nu. -Kom ind!
-Kai-Ming? -De har hende.
-Fandens. -Og Eleanor. Kør!
Vi skal bruge optageenheden.
Forstår du?
Vi skal bruge den.
-Hvad skete der? -De stormede os.
Fra vinduerne, fra taget, fra dørene.
De var overalt, ligesom til jeres fester.
Er Kai-Ming død?
Aner det ikke. Hun var på badeværelset, Eleanor så til hende.
Da jeg kunne tjekke, var de begge væk.
Stort hul i væggen. Masser af blod. Jeg er måske blevet skudt.
Jeg sætter dig af ved et hospital.
Det er som at sætte mig af ved et fængsel.
Vi må et sted hen.
Sam?
-Hvad? -Hjem til Michael?
-Nej. -Kom nu.
Nej.
Det er mig.
Hej.
Michael.
-Nej. Absolut ikke, Sam. -Kom nu.
-Kan du tage skoene af? Ja. -Ja.
-Kan du tage skoene af? -Ja.
Tag skoene af.
Jeg ved, du ikke ønskede dette, og jeg er ked af det.
Hvem er de?
Det er Cole.
Han er CIA-agent.
En CIA-agent?
Ja, men han hopper måske af. Det er ikke helt klart.
-Den blonde pige er Williams. -Er hun i CIA?
Nej, hun er…
Hvad? Lejemorder?
Lejemorder. Ja, det er hun.
Da jeg sagde, du var velkommen, mente jeg alene.
Jeg ved det. Undskyld.
Da jeg fik beskeden, blev jeg…
Hvad?
Glad.
Og jeg er…
-Jeg er her kun, fordi jeg er desperat. -Enhver drengs drøm.
"Ejendom i London omsluttet af flammer. Melding om skud."
Var det dig?
Nej.
Min datter er her.
Hvad end det er, kan du ikke tage det med hertil.
Ingen var efter os.
Jeg så dig i avisen og tænkte:
"Det er den kvinde, jeg så myrde nogen på gaden.
Hun har det godt."
Ellers havde du været død.
Michael, jeg lover, at ingen kommer her.
Din datter er i sikkerhed.
Lov ikke noget, du ikke kan holde.
Din datter er i sikkerhed.
Er hun ved at dø?
-Bare rolig. Jeg har det fint. -Hun blev vist skudt.
-Jeg vil ikke være til besvær. -Okay.
Jeg så en film,
hvor nogen brugte hygiejnebind til at standse blødningen.
Jeg…
Min ven Faz efterlod nogle her.
Bandager og varmt vand er fint,
men hvis jeg vil lappe mig sammen med et bind,
siger jeg til.
Okay.
RINGER VÆRKSTED
Clark-familien.
-Vi har dine venner. -Hallo!
De er stadig i live, men det kan ændre sig til enhver tid.
Hvad vil I have?
Det, vi har villet have fra starten.
En digital optageenhed taget fra ambassadørens datters lejlighed
den aften, han døde.
Jeg har sagt, jeg ikke har den.
Vi ved ikke, om vi kan stole på dig.
Vi må være på den sikre side.
Afleverer du den ikke inden middag i morgen,
dræber vi alle dine venner på en så absurd ond måde,
at det vil hjemsøge dig indtil din egen dødsdag.
Vi har ikke din optageenhed.
Vi ved det med sikkerhed i morgen.
Tag den til 177 Park Walk, Borough Market.
Aflever den til en af mine medarbejdere, og dine venner går uskadt fri.
Vi glæder os til at gøre en ende på det her,
uanset hvordan, Helen Webb.
Ved du, hvor den optageenhed er?
Den er ikke i Jasons lejlighed.
Den er nok heller ikke hos Maggie og Phillip,
men de har gemt det et sted.
Vi må følge deres fodspor, men hvor skal vi begynde?
Vi finder den ikke inden i morgen.
Finder vi ikke Alex Clark, dræber de Kai-Ming og Eleanor,
og jeg får ikke sandheden om Jason.
Vi må finde hende.
Cole, kan du føre os til Trent?
Det handler selvfølgelig ikke kun om mig, men hvad får jeg ud af det?
Okay.
Jeg vil gøre mit bedste for at stoppe min arbejdsgiver fra at skade din familie,
men der er noget, du bør overveje.
Kan du ikke føre os til Trent, er du ikke til gavn.
Er du ikke til gavn,
får jeg Sam til at tage dig til Hampstead Heath
og skyde dig i baghovedet.
Er det sandt?
Det vil nok være Richmond Park, men bare find ham, okay?
Hvem er det?
Er du okay?
Han taler aldrig med mig igen.
-Har du fortalt ham, hvad du laver? -Ja.
Jeg sagde det til Jason.
-Helen. -Jeg ved det. Jeg…
-Hvad sagde du? -Det var vagt.
-Vagt? -Uklart. Jeg sagde…
Jeg sagde, at jeg ikke var den, han troede,
og at Helen Webb ikke eksisterede.
Det lyder ret klart.
Jeg…
Jeg fortalte ham, hvad jeg skulle.
At du arbejder for en organisation,
der stjæler hemmeligheder fra regeringen, han arbejder for?
Ja.
Hvad sagde han? Hvordan reagerede han?
Han sagde, at han elskede mig,
og at jeg ikke kunne sige noget, der ændrede det.
Det er et sødt svar.
Ja.
Han var død en uge senere.
Jeg må vide hvorfor.
Jeg må vide, hvem han var.
Pis. Marie. Undskyld, min barnepige. Giv mig et øjeblik.
Hej, Marie. Er alt okay?
Sam. Wallace er ikke hjemme. Børnene…
-Jeg må gå. -Bare gør, hvad du må.
Hør her.
Find Trent.
Kun han kan føre os til Alex Clark.
-Okay. -Reed er på krigsstien.
Hold øje med Cole.
Ja.
-Farvel. -Glædelig jul, Marie.
Glædelig jul, Marie!
Undskyld, Marie.
Det er fint.
-Jeg troede, Wallace var tilbage. -Tag det roligt.
Du godeste.
De er i køkkenet. Børnene sagde noget om julekage.
For fanden. Ja, det var i dag.
-Tak. Du er en engel. -Så lidt.
Han virkede lidt distraheret. Jeg håber, alt er okay.
Ja, alt er fint. Tak.
-Okay. -God jul.
-God jul. Farvel. -Farvel.
-Har vi husket appelsin? -Ja.
-Rosiner? -Ja.
-Citron. Vi mangler citron. -Hej!
-Hej, mor. -Hej! Hvad laver I?
Vi bager kagen.
-Du skal ønske. -Er jeg i tide?
-Lige i tide. -Du må ikke sige det højt.
Ja. Det er en hemmelighed.
Okay. Hej.
Værsgo. Hej. Hvor har du været?
På juleindkøb. Hvor var du?
Der var problemer på den amerikanske ambassade.
Kom. Pres den.
Okay. Det er vigtigere end mine indkøb.
Er alt okay? Det lyder slemt.
Nej, vi måtte have et hastemøde.
Jeg troede, du var her, så…
Mor, du skal ønske.
-Du skal røre den. -Jeg rører den.
-Og du skal lukke øjnene. -Jeg lukker øjnene. Okay.
Ser den ikke bare lækker ud?
-Vil du høre en hemmelighed? -Du kan fortælle mig alt.
Du vil nok ikke kunne lide mig.
Har du hørt om en sort due?
Ønskede du?
Okay. Det er utroligt sent. Det er sengetid.
-Vil du… -Hvad ønskede du?
Det er jo en hemmelighed.
Gør jer soveklar, så kommer jeg om et øjeblik.
-Okay. -Stop!
Hvad skete der på ambassaden? Hvad sker der?
-Hvad købte du? -Hvad?
Juleindkøb.
Det var…
Det var din gave, så jeg siger det ikke.
Hvad sker der?
Husker du, da vi mødtes?
-Ja. -Jeg tænker tit på det.
Jeg tænker meget på det. Genoplever det.
Jeg tænker på, at du rejste dig, tog tøj på og gik
og gik hen til elevatoren.
Hvor langt nåede du?
-Hvorfor? -Det er vigtigt.
-Hvad tænkte du? -Hvad tænkte jeg?
Jeg tænkte nok:
"En taxi er dyr, klokken er tre om natten."
-Ja? -Ja.
Nej, jeg…
Jeg tænkte, at jeg ikke ville gå. Jeg ville blive.
Er du lykkelig?
Sammen med mig? Med os?
Ja, Wallace. Hvad sker der?
Jeg ved, at jeg nok skuffer dig på mange måder.
-Du skuffer mig ikke. -Lad være.
Du begår den samme fejl som altid.
Du siger, at intet er galt, men ingen er fejlfri.
Ingen ved alt om en anden person, vel?
Du lader altid, som om alt er perfekt,
som om vi er perfekte, men det er løgn.
En umulig løgn.
Hvem siger du det til? Mig? Dig? Eller…?
Det er sådan, jeg har det.
Har du noget at sige?
Hvad?
Hvad som helst.
Nej.
Hør her.
Jeg tror ikke, du er perfekt,
tro mig,
og jeg tror ikke, vi er perfekte, men…
Jeg prøver at støtte dig.
Jeg prøver at gøre det godt.
Venter du nogen?
Nej.
-Perryman. -Forsvarsminister.
Undskyld, må jeg komme ind?
-Kom ind. -Tak.
-Er alt i orden? -Ja. Er det herinde?
Bare gå ind.
-Hej. -Godaften.
Min kone, Helen.
Helen, Perryman fra efterretningstjenesten.
-Undskyld forstyrrelsen. -Intet problem.
Kan jeg hjælpe dig?
Det er mrs. Webb, vi vil tale med. Ingen grund til bekymring.
Jeg ved ikke, om du har talt med mrs. Webb om…
Jeg har fortalt hende om ambassaden.
Okay.
Så ved du, hvorfor jeg er her, Helen.
-Åh gud, jeg var der. -Ja.
-Var du? -Undskyld, jeg havde glemt det.
Vi bagte julekage og barnepigen…
-Jeg var der i eftermiddags. -I dag?
Ja, jeg besøgte Vanessa. Husker du hende? Hun er…
Hun sagde, at du kom klokken 16.43. Vi har tjekket gæstebogen.
I drak kaffe og blev afbrudt.
Hun modtog et opkald fra et ukendt nummer,
der handlede om noget med hendes sikkerhedsmandskab.
Hun sagde ikke, hvad det handlede om.
Bygningens alarmsystem gik i gang, og du gik?
Ja.
Hvad ville du mrs. Robinson?
Vi var bare…
-Undskyld, er jeg… -Nej, tilgiv mig.
Dit navn dukkede op i systemet, så jeg tænkte, at jeg ville komme forbi,
så vi kunne tale om det stille og roligt.
-For en ordens skyld. -Ja.
Jeg tror ikke, jeg så noget nyttigt.
-Jeg beklager. -Intet problem.
-Mor! -Jeg bliver nødt til…
-Ja. -Okay?
-Selvfølgelig. Undskyld forstyrrelsen. -Mor!
-Glædelig jul. -I lige måde.
-Jeg viser dig ud. Tak, fordi du kom. -Undskyld.
-Du må gøre, hvad… -Godt at få det gjort.
Vi kommer til bunds i det. Okay?
Vi ses snart.
"Hr. Pind er ensom. Hr. Pind er blevet væk.
Hr. Pind er frosset under den frosne hæk.
Hr. Pind er træt. Han lukker sine øjne.
Han strækker sig og gaber og lægger sig blandt træerne nøgne."
Wallace.
Jeg er nødt til at gå. Undskyld.
-Jeg skal hente en gave. -Det er fint.
Børnene sover.
Jeg elsker dig.
Jeg har altid elsket dig som en vanvittig.
Siden vi mødtes. Siden du kom tilbage.
Jeg var så lettet over, at du kom tilbage.
Jeg er en simpel mand, Helen.
Jeg ved, at jeg sommetider keder dig.
Men jeg elsker dig.
Jeg elsker vores hjem, vores børn og vores liv.
Jeg elsker det.
Man kæmper for det, man elsker, ikke?
Jeg kommer snart.
Jeg har prøvet at forstå dine handlinger i aften.
Hvis du ville true Cole Atwood, hvorfor sagde du det så ikke?
Nogle bliver hårdere med alderen, nogle blødere.
Er jeg blevet blød?
Jeg tror, at du foretrækker en mindre hårdhændet tilgang.
-Arbejder du for kineserne? -Vi arbejder som altid for højestbydende.
En agent fra efterretningstjenesten kom.
Han spurgte, hvorfor jeg var på ambassaden.
Jeg risikerer alt for dig. Jeg har risikeret alt i årevis.
Du lyver stadig for mig.
Jeg tror, Wallace mistænker noget.
-Du skal aflevere Cole. -Hvorfor?
Kineserne er trængt op i en krog. De har fremsat trusler.
De kan blive presset til at føre dem ud i livet,
og, tro mig, det ønsker vi ikke.
Hvad ved du om en organisation kaldet Clark-familien?
Det er et kriminelt konglomerat. Startede her og udvidede internationalt.
De ønsker at legitimere sig.
Indflydelsesrige forbindelser. Ligene hober sig op.
De er en grim flok.
Jeg har ikke haft med dem at gøre.
De dræbte Jason,
Maggie, Phillip, kommissær Yarrick og måske også den kinesiske ambassadør.
En travl uge for dem.
De leder efter optageenheden.
Den viser nok, hvem der dræbte ambassadør Chen.
Ved du, hvor den er?
I så fald skulle jeg give dig den.
Selvfølgelig.
-Hvad gør du med Clark-familien? -Jeg forhører mig.
-Forhører dig? -Hvis du samarbejder.
-Ikke godt nok. -Sådan er det.
De myrdede Jason.
De sendte en mand, der truede mine børn.
-Du dræbte ham. -Jeg dræber dem, der sendte ham.
Vil du for en gangs skyld bruge dine ører og din hjerne og lytte til mig?
Du kan ikke fælde Clark-familien.
Der er som at fælde Mossad, HSBC eller McDonald's.
Folkene på toppen er for magtfulde.
Jeg undersøgte Jason.
-Og? -Han levede et kedeligt, almindeligt liv.
Intet vakte mistanke,
før han blev indblandet i mordet på en kinesisk diplomat.
Hvad prøver du at sige?
Efterretningstjenesten besøger næppe alle, der var på ambassaden i dag.
Måske var Jason Davies ikke værd at hævne.
Han var ikke værd at dø for.
Hvad vidste Jason om dig, Helen?
Jeg har sagt det. Intet.
Der er mange regler i Black Doves,
men der er én vigtig regel, der aldrig må brydes.
Vi opretholder helligheden og fortroligheden af vores organisation.
At bryde den regel straffes ikke med forvisning eller bortvisning.
Det straffes med døden.
Aflever Cole Atwood til mig
klokken 6.30 i morgen tidlig på Albert Embankment,
og gå tilbage til rollen som Helen Webb, kone og mor.
Hvis du ikke kan det,
og jeg begynder at tvivle på, at du kan det,
så er vores aftale ophævet.
Kan du huske vores første samtale?
Jeg ved, hvor udgangen er.
Jeg har stadig en plan.
Jeg har stadig en knytnæve i lommen, klar til at slå.
Der er ikke altid en udgang, Helen.
Ja, det har jeg prøvet.
Okay. Tak.
-Ingen har set ham. -Prøv en anden.
-Jeg prøver, okay? -Ja, du prøver virkelig.
Smertestillende.
Udløbet, men bedre end ingenting.
Ja, det er perfekt.
-Pis. -Hvad?
-Hvor alvorlige er beskyldningerne? -De er meget alvorlige.
Den kinesiske regering anklager amerikanerne
for en hemmelig operation mod dem.
Kineserne tror,
at en amerikansk agent har medvirket i mordet på deres ambassadør her i landet.
De internationale juridiske konsekvenser er uklare,
men alle øjne vil være på både Washington og Downing Street for at se reaktionen…
Det er mig.
Fantastisk. Jeg er på tv.
Ved du, hvad det er?
Det er prikken over i'erne i pis, pis, pis og pis.
-Tænk ikke på det. Ring til Trent igen. -Jeg prøver. Han har blokeret mig.
Hvad gør vi så? Vi har intet.
Hvor er frøken superspion, mens tredje verdenskrig bryder ud,
og Kai-Ming og Eleanor er i knibe?
Pynter hun juletræ, mens de bliver tortureret?
Vil du dæmpe dig? Min datter sover.
Til helvede med hende.
-Det er nok. -Skaf en læge.
Selvom du kan dø for min skyld.
-Pis. -Jeg har det fint.
Du har det ikke fint. Ingen af jer har det fint. I skal gå.
Fantastisk. Mange tak.
-Sam, jeg har ondt. -Jeg taler med ham.
Skift hendes bandage.
Hvad? Undskyld, men er det mit job?
Er du okay?
Det er bare én nat. Vi er væk, før Ruby vågner.
Ved du, hvornår børn vågner?
Jeg aner det ikke.
Jeg fandt noget.
De var i min bil.
-Det må være fra vores tur til havet. -Ja.
Det var en god weekend.
Ja.
Det var det sidste, jeg sagde til Eleanor.
Jeg sagde, det var ren forretning.
Mig og hende.
Ren forretning.
Jeg siger altid det forkerte til folk, jeg aldrig ser igen.
Jeg bliver også ensom.
Hun er min partner.
Det er ikke ren forretning.
Alt har sin pris.
Den mand, jeg troede, du var.
Manden, jeg elskede.
Jeg vil gerne tro, det var ægte,
at du stadig kunne være det, hvis du ville.
Men du må vise mig det. Det må du.
Ønsker du overhovedet dette?
Jeg er…
Fandens.
Undskyld mig et øjeblik.
Mrs. Reed?
Samuel, det er bedst for alle parter,
hvis vi glemmer de uheldige begivenheder i aften.
Du skal gøre et sidste job for mig.
-Dræb Alex Clark. -Det kan jeg ikke.
Jeg hentede dig hjem for at gøre en ende på det.
Jeg forstår, at Helen vil have svar, men hun er ude, hvor hun ikke kan bunde.
Hun skal beskyttes. Black Doves skal beskyttes.
Det er alt, du skal bekymre dig om.
Jeg giver dig en adresse, så du kan gøre det færdigt,
og hele denne historie vil være slut.
Har vi en aftale?
Sam?
-Ja. -Fremragende. Jeg sender adressen nu.
En sidste ting.
Jeg får ikke kineserne og amerikanerne til at trække i bremsen uden Cole Atwood.
Han er en del af aftalen. Ikke til forhandling.
Send mig adressen.
Williams.
Hvor er Cole?
Jeg ved ikke…
Jeg har brug for ham! Det er vigtigt.
DELT PLACERING
For helvede.
Jeg må gå.
Det er det sidste.
Derefter er det slut.
Jeg kommer igen.
Vi kan tale sammen. Vi vil være alene og have tid.
Jeg lover at vise, hvem jeg er.
Svaret på dit spørgsmål er ja.
Jeg ønsker dette.
Kom du for at dræbe mig?
Er du Alex Clark?
Ja.
Så kom jeg for at dræbe dig.
Vi lægger planer, og Gud ler af dem.
Kom nu, Helen.
De kommer ikke.
Vi kan ikke stole på dem.
Vi kan ikke stole på hende.
Det ved du.
Okay.
Hvad er det?
En påmindelse om, at sandheden ikke skræmmer mig.
Fandens.
Phillip var sladderjournalist.
Maggie arbejdede i en smykkebutik.
-Godmorgen. -Hej.
Jeg leder efter en ring magen til denne.
-Må jeg? -Ja.
Undskyld.
ÅBEN
LUKKET
Kom nu.
De leder efter et lille, sort videokamera.
Jeg tror, at jeg er i vanskeligheder.
Måske var Jason Davies ikke værd at hævne.
Han var ikke værd at dø for.
Jeg manglede et par småting. Du ved, hvordan det er.
Du fandt den.
Det er godt nyt.
Det er bedst sådan her, ikke?
Jeg var bange for, at vi skulle fortsætte dansen.
Det havde været trist.
Hvis jeg skal være kritisk, synes jeg, at du går for hurtigt frem.
-Synes du det? -Ja.
Du skriver, kommer forbi. Det virker lidt…
Hvad?
Desperat.
Desperat?
Gav Reed dig grønt lys?
Hun gav mig frit lejde.
Hun stoler ikke på dig.
Hun er ikke den eneste.
Jeg fortalte Wallace om din affære.
Stakkels mand.
Han får brug for trøst.
Ja.
Du kan hjælpe. Bør jeg vide noget om ham?
Hvad kan han lide?
Jeg vil gerne gøre det så godt som muligt.
Hvad med børnene?
Jeg er ikke den største fan, men det er en del af jobbet.
Jacqueline kan lide dinosaurer, ikke? Eller er det Oli?
Nå.
Vi klarer den.
Jacqueline kan lide dinosaurer.
Oli kan lide rumskibe.
Du får ikke brug for at vide det, for jeg brækker halsen på dig.
Før vi gør det her. Jeg er virkelig stor fan.
Se. Jeg har faktisk gåsehud.
-Dræber du mig? -Taler du om mine børn igen?
-Nej. -Det er meget klogt.
Du ved, jeg ikke dræber dig.
Jeg er Helen Webb,
og Helen Webb stikker ikke piger ihjel i smykkebutikker juleaften.
Det er min gave til os begge.
Når du ser Reed, så sig til hende, at hvis hun vil erstatte mig,
må hun gøre det ansigt til ansigt.
Medmindre du vil prøve igen.
Hej, Kai-Ming skrev til mig og sagde…
Jeg skrev.
-Hvorfor? -Jeg ved, hvad du giver hende.
Hun beder om det.
Selvfølgelig. Hun er narkoman!
Jeg kender dig.
Jeg ved, hvem du er, Trent Clark.
Hvis jeg ser dig igen, dræber jeg dig!
For helvede.
Pis. For helvede.
Mor, det er mig.
Jeg har kvajet mig. Virkelig kvajet mig.
Vi må ringe rundt. Slet optagelsen fra overvågningskameraet.
For helvede.
Det skal ligne en overdosis.
Jeg må ringe til premierministeren. Han bliver rasende.
For helvede.
Hej, det er Helen. Læg en besked.
Helen, jeg kan forstå, at du har optageenheden.
Måske begynder du nu at forstå situationens alvor.
Vi står ved en afgrund.
Men der er tid til at træde tilbage, hvis du gør det rigtige.
Du er stadig en sort due.
Du arbejder for mig.
Glem det ikke.
Tekster af: Maiken Waldorff