…suspectă în prezent…
ANCHETĂ MOARTEA AMBASADORULUI CHINEI
- Poftim, dragă! - Mulțumesc.
Da!
Crăciun fericit!
- Maggie? - M-a sunat.
Eram la baie când a sunat. Acum nu-mi răspunde.
Mă urmărește cineva.
- Cine? - Nu știu.
Ești sigur?
Stai, sună Phillip.
Jason e pe fir.
- Ai dat de ea? - N-am apucat.
- Phillip, ai vorbit cu cineva? - Nu.
Trebuie să știu sigur.
De fapt, nu te privește în niciun fel cu cine am vorbit. Deci…
E ea, mă sună acum.
- Închid și răspund. O clipă! - Maggie! Ai grijă să…
- Maggie? - A închis.
Phillip, ascultă-mă!
Zi-mi dacă ai vorbit cu cineva. Cred că sunt urmărit.
Cum adică, „urmărit”?
Chiar nu înțelegi?
Unde ești? Vezi persoana? Ești în siguranță? Eu…
E Maggie.
Răspunde-i!
Maggie? Ai vorbit cu ea? E teafără? Unde e?
Maggie?
Maggie, ai vorbit cu ea?
Mag…
Phillip?
Maggie? Oameni buni?
Sunteți acolo?
Persoana apelată nu poate răspunde.
Lăsați un mesaj după semnalul sonor.
Bună, eu sunt.
Știu că n-ar trebui s-o fac, dar…
Dar eu…
s-ar putea…
să am probleme.
Și doar pe tine am vrut să te sun.
Voiam să îți spun că eu…
ROMA
DNA REED
Da?
Bine, înțeleg.
- 'Neața! - 'Neața!
- Copii! Dinții, fața, mâinile! - Ultimul e fraier!
Oli?
- Oli! - Ce e?
Inhalatorul e lângă ușă.
Orice crezi tu că vrea un prinț saudit.
O rachetă intercontinentală?
Man United? Așa le-ar avea pe toate.
Trebuie să închid. Ocupă-te de el.
- Toate bune? - Saudiții fac fițe. Ai văzut?
Un titlu care include „China cere” nu mă ajută defel.
Ce mai vor? Ambasadorul lor a murit de supradoză.
Plin de prafuri ca un laborator de chimie. Dar…
- Și fiica lui? - Probabil se ascunde.
Încearcă să evite întoarcerea în patrie.
Poți rezolva ceva în următoarele 20 de minute?
- Probabil că nu. - Bun.
Bea asta și pregătește-te. Ți-am pregătit o cămașă.
- Ești un înger. - Știu.
Haideți! O clipă! V-ați deschis calendarele de Crăciun?
- Da. - Sigur că da.
Ce ați găsit?
- Un păstor. - O stea.
Minunat! Bine. Să mergem! În taxi cu voi!
…apeși și apar aripile,
iar cu butonul dintr-o parte parcă explodează la decolare.
Copii!
Înăuntru sunt astronauți…
Când pomenește Taiwanul…
Copii! Trebuie să scrieți toate astea. Altfel, Moș Crăciun o să uite.
Să n-aud de ambasadorul chinez.
Chen era o pacoste și viu. Acum e și mai și.
Așa, duceți-vă!
Bun-găsit, tuturor! O să fie scurt, promit.
Mă bucur să vă văd pe toți aici.
A devenit o tradiție favorită,
să reunim oameni nemaipomeniți
și să strângem bani pentru organizații caritabile.
Multora ne-a fost greu anul acesta și știu că, în ce mă privește,
când lumea e plină de incertitudini, eu caut lumina.
De multe ori, o găsesc într-un astfel de loc.
Deci mulțumesc că îmi aduceți lumina în întuneric.
Și ție, Wallace, că ești nespus de strălucitor.
Jenant! Scuze, am băut un pic, că e Crăciunul.
Crăciun fericit tuturor!
Crăciun fericit!
- A fost bine? - Minunat.
- Am rămas cu lingura. - Dă-o încoace!
- Bună! Mersi că ai venit! - Glumești!
E momentul nostru favorit de sărbători.
- Frumos discurs! - Știați că e sentimentală?
Ba sunt cinică și fără inimă. Să nu-l credeți!
Cinicii nu folosesc atâta beteală.
Regret că trebuie s-o șterg.
Mai pălăvrăgesc cinci minute, apoi, înapoi la birou.
Povestea cu ambasadorul chinez. Dar Em mai rămâne.
Nicio grijă! Mă lipesc de ușa pe unde aduceți prosecco.
- Du-te! Mai vorbim. - Crăciun fericit!
- I-ai invitat a doua zi de Crăciun? - Sigur că da.
- Dle ministru al apărării! - Wallace, te rog.
- Vă mulțumesc pentru petrecere. - Soția mea a organizat-o.
Dnă Webb! Un eveniment minunat. Ministrul de finanțe mai are de învățat.
- Crăciun fericit! - Crăciun fericit!
- O cunoști? - Nu.
Nici eu. O fi la minister de când lumea.
Facem o poză în fața bradului, pentru buletinul informativ.
Bine.
Negociezi tu cu copiii să lase pizzele și să iasă de sub masă?
Mă voi strădui.
Ce faci aici? Nu poți veni așa…
Puțin după miezul nopții, un oarecare Jason Davies a fost ucis în South Bank.
Îl cunoști?
Eu… Da. Este…
funcționar public.
La Ministerul Justiției. L-am întâlnit…
L-am întâlnit o dată la…
- La o recepție. - Helen!
Am pus recent să fii urmărită. Știu că ieri ai luat prânzul cu el.
Știu că ai fost într-un hotel cu el deunăzi, între 18:30 și 20:00.
Știu că v-ați văzut pe 20 noiembrie.
Nu știu când a început aventura,
dar bănuiesc că asta era, nu?
O aventură?
Da.
De cât timp?
- De trei luni. - De ce?
- Poftim? - De ce?
Căutai un contact la Justiție? Încercai să te poziționezi?
Nu. Era de-adevăratelea. Nu era legat de serviciu, era…
Ce?
- Iubire. - Isuse!
Poate fi o greșeală?
Azi-noapte au fost uciși și Maggie Jones și Phillip Bray.
Phillip lucra la un tabloid.
Maggie, vânzătoare la o bijuterie.
Încă nu s-a făcut legătura între moartea lor, dar s-au văzut ieri.
Înainte de prânzul tău cu Jason. Iar acum, toți trei sunt morți.
- A suferit? - Poftim?
A suferit?
Tu mă asculți, Helen? Ieri s-au întâlnit, azi sunt morți.
După întâlnirea lor, te-ai văzut cu Jason, care ți-a dat ceva.
A suferit?
A murit în mai puțin de un minut. Ce era în sacoșă?
- Eu eram motivul? Ținta? - Nu știm.
- Cine l-a ucis? - Nu știm.
- Tu? - Nu.
- Tu? - Nu. Ce era în sacoșă?
- Un cadou de Crăciun. - Ce fel de cadou?
- Nu l-am deschis. - De ce?
Fiindcă încă nu e Crăciunul, de-aia!
Ți-a spus ceva? Orice i-ar fi putut cauza moartea?
- Nu. - Știa cine ești de fapt?
E posibil să te fi abordat ca să îți afle adevărata identitate?
- Nu. - Identitatea Black Doves?
- Nu. - Ești sigură?
Eu am făcut primul pas, nu el.
- Ce urme ați lăsat? - Niciuna. Am fost atenți.
- Și eu, la fel. - Ba nu.
Ai fost neatentă și proastă.
Nu era o misiune. Eram doi oameni. Era…
- Era iubire? - Da.
Relația ta cu el înseamnă că acum ești în pericol.
S-ar putea să te fi compromis și să fi expus întreaga organizație.
Înțelegi gravitatea situației, Helen?
Dacă mă retragi, iau copiii.
Iau copiii,
iar dacă încerci să mă oprești, te omor cu mâna mea.
Te tai uite-acum!
N-o facem! Ești omul nostru în Downing Street.
Te avem doar pe tine. Altfel te retrăgeam.
- Ai mei sunt în pericol? - Rezolvăm. Deocamdată, nu face nimic.
Nu da de bănuit. Urmează protocolul.
Măcar am scăpat de relațiile tale extraconjugale.
Ai creat probleme mari și ai dezamăgit multă lume.
Doamnă Webb!
- Dragule! - Toate bune?
Copiii sunt tot sub masă. Sunt un pic mai puternici decât mine.
- Te simți bine? - Da.
E petrecerea noastră, trebuie să dansăm.
- Mai bine nu facem asta. - Ba da.
Și rotire.
- Mersi. - Bine…
Bine?
Foarte bine. Bravo!
În fiecare an.
Îmi cer scuze, dar îmi pari cunoscut. Nu?
Nu-mi spune de unde.
Gata, știu. Era…
Portcullis House, ceva pentru unitate internațională.
Fundația. Da, recepția inaugurală.
- Mi-ai vărsat băutura din greșeală. - Îți amintești asta?
- Da. Aveam mare nevoie de ea. - Nu mă îndoiesc.
- Eu sunt Helen. - Jason.
- Ai păstrat mașina mea. - Tu n-o foloseai.
Mersi că te-ai întors. Știu că n-ai vrut asta.
- Dacă era oricine altcineva, nu ea… - De-aia te-am cerut pe tine.
- Ai primit notițele? - Da.
N-ai vrut să intervii?
- Când te-ai gândit că… - Că începea o relație?
Abia recent am intrat la bănuieli.
Și-a acoperit urmele, dar nu suficient.
- A fost neatentă. - Se mai întâmplă.
Și nu mai poate fi retrasă?
E prea târziu.
S-o fi văzut. Soțul, casa, gemenii.
Ne transmite secretele guvernului de zece ani. A fost foarte profitabil.
De aceea le spui „active”.
Dacă soțul ei află că spionează sau că îl înșală sau și una, și alta,
o dăm în bară, ea iese din schemă, iar apoi, nu știu.
Află dacă e urmărită. Iar dacă e, elimină acea amenințare!
- Vrei să vânez asasini. - Ai vânat de toate.
E o situație delicată. Ea e delicată. Deci vreau un om în care am încredere.
Și, mai ales, un om în care ea are încredere.
Și cred că îi ești dator.
Bine, atunci. Gata.
Ți-a spus de ce s-a încurcat cu tipul ăla?
Da.
Cică din iubire.
Ei bine,
pentru iubire!
Se conturează o situație complicată.
Incidentul s-a produs în mai multe locuri.
Două locuințe,
iar a treia victimă, identificată drept Jason Davies, a murit…
- Hels, trebuie să mă duc la birou. - Acum? Ce s-a întâmplat?
Tocmai am aflat că chinezii resping raportul legistului
și susțin că ambasadorul a murit în condiții suspecte.
- Adică? - Înseamnă că treaba se nasolește.
Măcar presa nu a aflat. Încă.
Dar am fost convocați la premier.
Trebuie să înnoptez la birou. Scuze!
Suspectează o legătură între crime.
- Unul era funcționar public. Îl știai? - Nu. Nu-i știam pe niciunul.
Isuse, orașul ăsta! Ce se întâmplă? Ar trebui să ne luăm un pistol.
Încuie bine ușile astă-seară.
- Te iubesc. - Și eu.
Care ar putea fi legătura între cei trei, în acest atac coordonat?
Deocamdată nu putem spune.
Mâine așteptăm mai multe informații de la poliție,
într-o nouă conferință de presă ținută de șeful poliției, Stephen Yarrick.
Mai beau un pahar. Unul și gata. Voi luați-o înainte, da?
- Bună! - Bună!
- Încă o vodcă cu sifon? - Imediat.
- Tu ce sărbătorești? - Nu sărbătoresc.
Bei șampanie.
Dacă aș face-o doar când sărbătoresc, n-aș bea șampanie aproape deloc.
Foarte trist.
Mersi.
Stai la hotel sau ai venit la petrecere?
- Stau aici. - Bun așa.
Și de unde ești?
- Ascultă. - De obi…
Cum te cheamă?
- Daniel. - Daniel.
Termin de băut și mă duc în cameră.
Dacă îți dai jos coiful, poți veni cu mine.
Scuze că vă deranjez la ora asta.
Doar că bărbatul care a închiriat apartamentul dv. de la etaj…
Știu, draga mea.
Mai devreme au venit de la poliție și de la presă.
Incredibil! Un domn foarte cumsecade.
- Da. - Dumneavoastră sunteți…?
Partenera lui.
Îmi pare tare rău.
Mulțumesc.
N-a apucat să și-l aranjeze,
dar adevărul e că nu stătea aici de mult timp.
Cei de la poliție au luat câteva lucruri.
Dar, dacă vedeți vreun obiect care vă aparține,
nu vă sfiiți să-l luați.
Bună, eu sunt.
Știu că n-ar trebui s-o fac, dar…
Eu…
S-ar putea…
să am probleme.
Și doar pe tine am vrut să te sun.
Am vrut să îți spun că eu…
Poliția. Vă rugăm să deschideți.
REED COMPROMISĂ
Futu-i!
Nu!
- Trebuie să văd… - Nu!
Doar să…
DNA REED
Bună seara! Sunt agenta Williams. Ea e agenta Kent. Locuiți aici?
E casa mea. Sunt proprietara.
Scuze că vă deranjăm la ora asta,
dar căutăm obiecte ale lui Jason, pentru anchetă.
De pildă telefon, laptop, dispozitiv de înregistrare, așa ceva.
Puteți să vă uitați, dar colegii dv. au luat totul mai devreme, deci…
Înțeleg.
A avut recent vizitatori? O tânără?
Iubita lui e aici acum. Puteți vorbi cu ea.
- E aici acum? - La etaj.
CAMERA COPIILOR VIZUALIZEAZĂ
Futu-i!
Mami?
Mami e aici. Vin îndată.
- Unde ești? - Du-te la culcare.
- Dar unde ești? - Treci înapoi în pat!
Vin și eu imediat. Te iubesc.
- Sam! - Bună, draga mea!
Pe bune? Cu pușca?
Atât aveam la mine.
- Nu-mi vine să cred că ești aici. - Sunt.
Dar trebuie să plecăm.
Numai un pic!
Futu-i!
Credeam că te mai văd doar când mă elimini.
Știi că n-aș face-o.
Decât dacă ar plăti gras.
- Când te-ai întors? - Astă-seară.
- Și cine te-a sunat… - Reed. Ea m-a sunat.
- Ce a spus? - Doar atât cât trebuia să spună.
Că ai probleme.
Alea două cine erau?
Kent și Williams.
Acum, doar Williams.
Crezi că ele l-au omorât pe Jason?
Mira-m-aș.
Jason a fost omorât de la distanță. Ele sunt genul care îți iau gâtul.
- Ai gemeni? - Da. Sunt minunați. Trebuie să-i cunoști.
- Și soțul? - Știi tu, Wallace e neschimbat.
Cred că l-ai plăcea.
Doar că nu aveți nimic în comun. Nu știu despre ce ați vorbi.
- Curând se fac zece ani de la cununie? - Da.
Am…
Am tot vrut să plec, să-i pun capăt, dar…
Au venit copiii și n-a mai apărut momentul potrivit.
După aceea, Wallace a intrat în guvern.
Mi-au mărit salariul.
Popularitatea crește, alegeri anticipate, sunt soția ministrului apărării.
Toată lumea știe că, la următoarea remaniere,
va fi promovat, iar apoi…
Prim-ministru.
Soția premierului.
Helen Webb, spionul din inima guvernului.
Aud că te-ai îndrăgostit.
Da.
Asta-i culmea!
Nu-i așa?
De un civil împușcat de un lunetist în South Bank,
cu un hard-disk ascuns în perete.
Probabil că se băgase în ceva.
- Ți-e dor? - De ce anume?
De acasă.
Nu știu.
- Mie mi-a fost dor de tine. - Și mie, de tine.
Îmi pare rău pentru Jason.
Și îmi pare rău… că te-am lăsat aici.
Sam, îmi promiți ceva?
Promiți să ai grijă de familia mea?
Și să mă ții în viață?
Ca să aflu cine l-a omorât și de ce?
Și ca să mă pot răzbuna
cum cred eu de cuviință?
Draga mea,
categoric o să mă străduiesc.
Vă iubesc.
SE ACCESEAZĂ DISPOZITIVUL EXTERN
ACCES PERMIS
Nu-mi salvezi numărul cu numele meu și ștergi mesajele noastre zilnic.
- Ești paranoică. - Sunt atentă.
Atunci sub ce nume să-ți salvez numărul?
SALUT! MĂ BUCUR CĂ NE-AM VĂZUT AZI (SUNT JASON)
ȘI DE-ABIA AȘTEPT CE URMEAZĂ…
ȘI EU. TE IUBESC XX
APEL VOCAL RATAT LA ORA…
DACĂ ÎN IMAGINI CHIAR E SY, E EXTRAORDINAR
Bună, porumbel!
A trecut o veșnicie.
- Salut, Bingo! - Vrei să arunci o privire?
Nu mă așteptam să te mai văd aici.
- Am auzit că te-ai extins în străinătate. - Tot acasă e cel mai bine.
Nu mai e la fel de când ai plecat.
- În ce sens? - E vai de capul lor.
Au apărut noi agenții,
vechile rețele ori se lichidează, ori se cumpără între ele,
și toți sunt niște puțoi!
Au 22 de ani și dau iama cu Uzi.
Nu e ca pe vremea ta.
Măcar tu aveai clasă când omorai oameni.
Iar clasa costă în plus.
Ăsta e adevărul, nu?
Întrebarea e: cât prăpăd vrei să faci?
Destul de mult.
Servește-te, puștiule!
Sam?
Sam!
Ce naiba?
- Ce naiba? - Bună, Arnie!
Eram acolo, când am văzut un bărbat bine, cu o geacă frumoasă.
Mi-a plăcut ce văd.
Când m-am uitat mai bine, erai tu.
- Când ai venit? - Ieri.
Fără să-mi spui, futu-i?
- Nu știam… - Ce?
- Nu știam dacă tu… - Taci în clipa asta.
Sigur că vreau să te văd, și Zack, la fel.
E grozav. Chiar mă gândeam la tine deunăzi.
Chiar… Vii la cină.
Cât stai în oraș? N-are a face. Vii la cină oricum. Diseară.
- Diseară, Samuel. - Da.
Am planuri, nu mă face să le anulez dacă nu vii.
- O să vin. - Bine. Nu mai poți să dai înapoi.
- Scrie-ți numărul acolo. - Bine.
Înveți să cânți la chitară?
Așa ceva.
- Michael știe că ești aici? - Nu, și să nu-i spui.
Nu scot o vorbă. Băga-mi-aș! Mă bucur să te văd.
De fapt, e ciudat să te văd.
Dar mi-a fost dor de tine. N-ai sunat.
- Deloc. - Îmi pare rău.
Ce ai mai învârtit? Tot în asigurări lucrezi?
- Da. Știi și tu cum e în asigurări. - Da.
Ce mai contează șapte ani între prieteni? Ne vedem mai târziu.
- Da? - Da.
Da.
CONT DE ADMINISTRATOR WEBB, WALLACE
ACCES PERMIS
Eu sunt.
Jason a apelat un număr neidentificat de cinci ori în ziua când a murit.
E suspect, nu crezi?
- Reed nu vrea să lași asta pe seama mea? - Tu îți câștigi pâinea omorând oameni.
Eu sunt spion. Ai nevoie de expertiza mea.
Poftim?
De priceperea, de experiența mea.
- Am înțeles. - Încă ceva. Phillip, jurnalistul.
I-a scris lui Jason despre cineva pe nume Sy.
Sy?
S-Y. Poate că numărul acela are legătură cu el.
Da. Merită investigat.
Vorbesc cu Reed, să verifice numărul.
Spune-i să mi-l trimită.
Sam, vreau să fiu inclusă în asta.
Știu. De-aia își fac griji cu toții.
- Ce faci mai târziu? - Ies la cină.
- Ieși la cină? - Da! Mai am voie să mănânc, nu?
NOUA ASISTENTĂ MIȘTO ȘOSETE
DOAMNE! ZI DE SPĂLAT
ÎMI PLAC POATE MI LE PUN ȘI EU MÂINE
TE ROG. MAI ANIMĂM ATMOSFERA
Alo?
- Cu cine te vezi? - Niște amici.
Nu-l cauți pe asasinul lui Jason.
Poate avem noroc și e unul dintre ei.
- Amicii tăi sunt asasini? - Nu, sunt arhitecți.
- Nu cumva te vezi cu el? - Nu.
- Cu Michael, nu. - Ar fi o idee proastă.
Așa ceva știu că detești.
- Tu cum reziști? - Nu mă dau bătută.
PUB, VINERI?
O SĂ ÎNCERC
Auzi?
Mă suni dacă afli ceva?
Sam?
O să te țin la curent.
George.
Sam.
- Ce mai faci? - Foarte bine.
Ai ceva pentru mine?
Un cartuș gol. Vreau amprente și ADN.
Nu mai acceptăm numerar.
Știi că am fost plecat?
M-am întors.
Doriți să încercați noul nostru fond de ten?
Atunci mă duc naibii.
Trebuie repede?
- Foarte. - Costă extra.
Șapte ani, știi?
- Chiar așa? - E mult.
Mă bucur să te revăd.
TREI AMPRENTE UTILIZABILE PE CARTUȘUL GOL
REVIN CU UN NUME
Bun-venit!
- Intră! - Am o sticlă.
Dacă n-aveai, erai nepoliticos.
- Salutare, străine! - Salut!
- Te-ai făcut și mai frumușel. - Și tu.
Nu-i așa? Bravo nouă! Vino încoace!
- Alb, roșu, spumant? - Spumant, dacă ai.
Eu, nu. Beau roșu.
Miroase delicios. Ce gătești?
Faimosul meu coq au vin.
Cocoșelul lui Vinnie, în franceză. V-ați cunoscut la saună, nu?
I-am dat la schimb o rețetă cu pui.
Gata cu teatrul, că iar dispare Sam încă șapte ani.
De-abia aștept să-ți devorez cocoșul.
Uitasem că ești pe o minte cu el.
- Ce apartament frumos! - Mersi.
Ne-am mutat după nuntă. Te-am fi invitat, dar erai o fantomă.
Nu te amărî. Te invit la următoarea.
După cum vă văd, el va fi mirele.
Chinezii resping autopsia făcută ambasadorului.
S-ar putea complica totul. Wallace pare îngrijorat.
Și ceva despre discuțiile cu saudiții. Se ambalează, dar cam atât.
Am vorbit cu Sam.
A spus că te-a găsit aseară
în plină luptă cu cuțite, cu două asasine,
iar uneia i-a ajustat forma craniului cu o pușcă de vânătoare.
„Nu face nimic. Nu da de bănuit.”
- Parcă așa ți-am spus. - Căutau ceva.
Orice ar face, lasă-l pe Sam să se ocupe.
De-aia l-am chemat.
E un număr de telefon. Jason l-a apelat în ziua când a murit.
Nu-mi spune mie, dacă nu vrei. Spune-i lui Sam.
Dar verifică, te rog, și vezi al cui e.
L-am scris pe prima pagină.
Termină cu cuțitele!
Departe de mine gândul.
- Zău așa! - Nu! N-o facem.
Bietul Eric. Ce…
- Nu. Termină! - Nu „bietul Eric”.
Nu. Nu vreau să vorbim despre asta.
Trebuie să ne spui unde ai fost mai exact, de ce nu ai sunat și cu ce te ocupi acum.
Începem cu fleacurile?
Nu. Vreau să știu ce e cu tine. Vreau să știu de ce ai plecat.
Am simțit nevoia să ies.
A trebuit să plec, înțelegeți?
Se alegea praful de toate.
M-am dus în Franța. Undeva liniștit, la munte.
Și m-am gândit să rămân acolo.
- Poate de tot. - Și?
Am decis să-mi văd de viață.
Știu că nu vrei să vorbești despre el,
dar Michael nu ne-a spus ce ați pățit.
Nu a spus nimic?
Doar că tu a trebuit să pleci pe nepusă masă, că aveai probleme…
O cădere nervoasă.
Nu v-a spus nimic altceva?
Nu. Singura explicație a fost că, după părerea lui, erați prea diferiți.
Așa deci.
Și că poate tu nu erai cine credea el.
- El s-a… - Da.
S-a așezat?
Da, are o fiică. El și partenerul lui au folosit o mamă-surogat.
Dragule!
Nu-i nimic. Doar că…
Voi m-ați întrebat.
Eu nu m-am mai gândit de mult la el.
- Michael e singur. - Ce?
S-a căsătorit, au divorțat. Acum e singur.
- Pe bune? - Nu.
Ascultă, unele lucruri trebuie lăsate în trecut,
iar altele trebuie aduse în prezent.
Trage liniuța!
- Nu-i spune că m-am întors. - Bine.
I-ai spus deja, nu?
Nu. Ba da. Îmi pare rău, dar o să vrea să știe.
Dacă te întâlnești cu el pe stradă?
- Suntem în Londra. E imposibil. - Eu m-am întâlnit cu tine.
- Care e probabilitatea să se repete asta? - Cu voi doi? Uriașă.
Unii oameni sunt ca niște magneți. Se atrag orbește. N-ai ce face. Crede-mă!
E mai bine să știe.
Ce a zis când i-ai spus?
I-am trimis un SMS și nu mi-a răspuns o oră.
- Apoi a scris: „Se simte bine?” - A scris el asta?
- Și ce ai răspuns? - Că naiba știe. Fiindcă așa e.
Bine. Dar eu n-o să-l sun.
Nu. Nici nu s-ar face așa ceva.
Pe mă-ta!
AM IDENTIFICAT AMPRENTA UN OARECARE ELMORE FITCH
Dragule, trebuie să plec.
În ultimele minute, autoritățile chineze au emis o declarație
respingând autopsia efectuată la moartea ambasadorului Jun Chen.
- Asta pentru cine e? - Bună!
Știu cine e. Asasinul lui Jason.
I-au identificat amprenta de pe cartușul gol.
Asta înseamnă că ai…?
- O adresă declarată? Da. - E aproape?
În Londra.
Vin cu tine.
Într-o mutare fără precedent, Beijingul susține
că Chen ar fi fost asasinat, fără a oferi alte detalii.
Beijingul mai afirmă că verdictul Poliției Metropolitane,
că Chen ar fi murit marți dimineață în urma unei supradoze de narcotice,
a ignorat probe cruciale.
Beijingul a pornit în paralel
pe urmele fiicei lui Chen, Kai-Ming Chen, în prezent dispărută.
Futu-i!
Și nu e totul.
Reed a identificat numărul apelat de Jason.
E înregistrat pe numele lui Kai-Ming Chen.
Înainte să fi fost ucis, iubitul tău o suna pe fiica ambasadorului chinez.
Helen, e mult mai complicat decât am crezut.
Sam, vreau să vin cu tine. Vreau să colaborăm.
Și eu. De aceea mă aflu acum în fața casei tale.
- Știi pentru cine o fac? - Pentru cine?
E secret.
Ce faci?
Vin în două minute.
Subtitrarea: Nicu Teodorescu