‫האושר של ג'וי מאת טיילר פרי‬
‫חשבתי שנקבל מושבים טובים יותר.‬
‫את מתכוונת למושב?‬
‫אין ספק שזה עיצוב של ג'וי.‬
‫פט-טריק גונב לה את כל הדברים.‬
‫וזה הופיע בספר העיצוב שלה מ-2012, במכללה.‬
‫היא אומרת שככה זה בהתחלה.‬
‫כן, היא נותנת לפט-טריק לקחת את כל הקרדיט ולהרוויח מיליונים.‬
‫בינתיים הוא מתייחס אליה נורא.‬
‫היא מסתכלת לכאן. -לא אכפת לי.‬
‫היי, חברה.‬
‫אל תגידי עוד שום דבר. תגידי משהו נחמד. -זה לא הגיוני.‬
‫היי, תראי את זה. את מאמינה? תראי אותו.‬
‫הוא מפריח נשיקות עכשיו?‬
‫טוב, היא אומרת שהם יוצאים יחד.‬
‫חברה, אנחנו גרות איתה. היינו יודעות.‬
‫היא תמיד מתקשרת אליו. הוא אף פעם לא חוזר אליה.‬
‫היא מזמינה אותו לכל מקום. הוא אף פעם לא מזמין אותה.‬
‫הוא נשאר לישון אצלה פעם אחת. זה משהו.‬
‫הוא ישן על הספה שלנו.‬
‫למה את נוטעת בה תקוות שווא? -אני מאמינה באהבה.‬
‫חברה. -באמת. והיא בודדה.‬
‫זו לא סיבה לעודד אותה להיות עם גבר שלא בעניין שלה.‬
‫היא צריכה להפסיק לקרוא רומנים רומנטיים.‬
‫הגברים בספרים האלה לא קיימים באמת.‬
‫מה, היא בהיריון?‬
‫מה העיכוב? אנחנו צריכים להתקדם.‬
‫מה הצעיף הצהוב הזה?‬
‫היית נופלת אם לא היית אוכלת.‬
‫מה היה הדבר הצהוב הזה?‬
‫נקטתי יוזמה. -האם את פט-טריק?‬
‫לא. אני פט-טריק.‬
‫כן, נכון.‬
‫את עוזרת מעצב זוטרה מאוד.‬
‫את שוכחת את זה לעיתים תכופות.‬
‫מה הפאה הזאת?‬
‫זה השיער שלי.‬
‫עוד יותר נורא. מי משתמש בשיער שלו כיום?‬
‫טוב, שלח אותה. אנחנו חייבים להתקדם עכשיו. קדימה!‬
‫היי. -היי, חברה.‬
‫ג'וי. איך את מרגישה?‬
‫בסדר.‬
‫כן. -את בטוחה?‬
‫כן. למה שלא אהיה בסדר?‬
‫כי המז… כי הוא גנב את העיצובים שלך.‬
‫הוא לא גנב את העיצובים שלי. אני עובדת אצלו, טוב? משלמים לי כדי לעזור.‬
‫אני אוהבת שהיא משקרת לעצמה.‬
‫ראיתי את כל הצבעים והשמלות האלה‬
‫בספרי העיצוב שלך במשך שנים במכללה.‬
‫הם שלך.‬
‫ג'וי, תיהני. את יודעת שהיא מצוברחת.‬
‫מתי היא לא מצוברחת? ראיתן את קולטון?‬
‫הוא שם.‬
‫אתם יוצאים יחד או לא?‬
‫כי נראה שאתם לא יוצאים יחד.‬
‫אמרתי לך, אנחנו מתקדמים לאט. -לעזאזל.‬
‫הוא בדיוק סיים מערכת יחסים ולי הייתה…‬
‫פרידה קשה. זוכרת?‬
‫נראה שהוא לא בעניין שלך.‬
‫לעזאזל. -סליחה.‬
‫את חייבת להיות כזו בוטה? -כן.‬
‫טוב. נמשיך עם זה?‬
‫נמאס לי שאת נותנת לאנשים לרמוס אותך.‬
‫ג'וי, אנחנו כבר לא במכללה, חברה. זה העולם האמיתי.‬
‫ואת נאחזת בחלום הזה‬
‫שפט-טריק יום אחד ייתן לך ליין משלך‬
‫כי את עובדת אצלו? תסתכלי עליו.‬
‫הגבר הזה מרוכז בעצמו.‬
‫יום אחד את תראי.‬
‫השם שלי יהיה מפורסם. עיצובי ג'וי לין. זו תהיה המסיבה שלי.‬
‫צריך רק סבלנות.‬
‫עוד דרמה. בשעה שלוש.‬
‫היי. -היי.‬
‫אשלי, ליטיה, היי. -היי.‬
‫ראיתי שהיית שם עם הדוגמניות.‬
‫כן. אני מכיר את הברונטית. היא מג'קסון.‬
‫באמת? -כן.‬
‫ואתה חושב שזה הולם?‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫זאת אומרת שאתה וג'וי יוצאים יחד.‬
‫לי. -מה?‬
‫בחייך, ג'וי יודעת שהיא מיוחדת מאוד עבורי.‬
‫היא תמיד תהיה האישה הכי טובה שלי.‬
‫מה זה אומר בכלל, "האישה הכי טובה"?‬
‫כמו שלאנשים יש איש הכי טוב, נכון?‬
‫מיד כשהכרנו, הסתדרנו נהדר.‬
‫אנחנו צופים בספורט יחד. העצות שלה נהדרות.‬
‫ספורט.‬
‫היא פשוט… היא כמו אחד מהחבר'ה.‬
‫באריזה יפהפייה.‬
‫האמת היא שאני חושב שהגיע הזמן שנתקדם לשלב הבא.‬
‫רואה? רואה? אמרתי לך. השלב הבא.‬
‫לא צריך להתחיל קודם בשלב הראשון?‬
‫אני רוצה שתבואי איתי לקולורדו בחג.‬
‫באמת? -כן.‬
‫כן. אני יודע שאין לך משפחה כאן. טוב?‬
‫אז בואי איתי. אני רוצה שתכירי את המשפחה שלי.‬
‫אשמח לבוא.‬
‫רגע.‬
‫אימא שלך תכין תה?‬
‫בטח. כן.‬
‫היא הולכת לשקוע. -תפסיקי, ליטיה.‬
‫אני רק…‬
‫חברה, אל תלכי.‬
‫וכשנגיע לשם, תהיה לי הפתעה בשבילך.‬
‫אני רק רוצה שהמשפחה שלי תהיה נוכחת כשאשאל אותך.‬
‫תשאל אותה…‬
‫מה תשאל אותה? -כן.‬
‫יודעת מה? אני חייב לזוז.‬
‫אני נפגש הערב עם ג'יימס בוושינגטון.‬
‫כן, המטוס של אבא שלו יוצא בבוקר.‬
‫אז אשיג לך כרטיס טיסה.‬
‫אז היא לא יכולה לעלות למטוס של אבא שלו?‬
‫אני חייבת לקפל פה דברים, אז זה בסדר.‬
‫בסדר. -מה?‬
‫גבירותיי, שיהיה לכן ערב נפלא. -ביי.‬
‫תגיעי הביתה בבטחה, טוב?‬
‫הוא רוצה לשאול אותך משהו.‬
‫מה לדעתך הוא רוצה לשאול אותך? להציע נישואין…‬
‫לא. הוא אוהב להתקדם בהדרגה.‬
‫אז אולי שאהיה בת זוגו. לא יודעת.‬
‫אני לא בוטחת בו. -את לא בוטחת באף אחד.‬
‫לא במישהו לבן, זה בטוח.‬
‫תראי, אמרתי לך. אל תוותרי על גברים שחורים.‬
‫אפשר רק לרקוד, בבקשה? -בבקשה.‬
‫כן.‬
‫אני בטוח זקוקה למשקה נוסף. -בטח.‬
‫היי. חברה, אני מקווה שארזת.‬
‫עליי להחזיר את המכונית לדודה שלי.‬
‫בואי נזדרז כי את יודעת שהיא רגזנית.‬
‫כמעט סיימתי. -תמהרי.‬
‫בוקר טוב, ליטיה. מה העניין עם המשקפיים?‬
‫בהנגאובר. ומסטולה.‬
‫אבל מתחשק לי לקרוא.‬
‫כתוב כאן‬
‫"החלק הלוהט בליין של פט-טריק היה השימוש שעשה בצבע בשלוש השמלות‬
‫"זה כאילו יש לו נקודת מבט חדשה לגמרי."‬
‫אלה שתי העיניים שלך.‬
‫זה כתב העת "אופנה אופנה". הם הבעלים של העיצובים שלו.‬
‫הבחור שכתב את המאמר הזה, קלייבורן, צריך לדעת שהעיצובים האלה שלך.‬
‫היא עדיין מדברת? כי אני אורזת, טוב?‬
‫ג'וי, איך את רגועה כל כך בנוגע לזה?‬
‫אני יודעת שאת שונאת את העבודה הזאת ואת האדם הזה.‬
‫את לא מבינה את העולם הזה.‬
‫טוב, אז פט-טריק עבד קשה תחת קלייבורן,‬
‫ואני עובדת קשה תחתיו.‬
‫כן.‬
‫כל לילה את בוכה וצועקת בגלל העבודה הזאת,‬
‫ואז את רצה וקוברת את הפרצוף שלך ברומנים הרומנטיים האלה כדי לברוח.‬
‫ובגלידה.‬
‫טוב. אני חייבת ללכת כי אתן הורסות לי את השלווה.‬
‫ועכשיו את בורחת לקולטון כאילו את באחד הרומנים האלה‬
‫כדי שלא תצטרכי להתמודד עם העבודה הזאת ועם האדם הזה שנועץ לך סכין בגב.‬
‫הוא יאהב אותה לדעתך?‬
‫כן. אבל את יודעת שיהיה שם קר, נכון?‬
‫בדקתי את התחזית, אבל אני צריכה להיות סקסית.‬
‫ולחטוף מכת קור.‬
‫אני ממש מתרגשת. -הלו?‬
‫טוב. תתעלמו מליטיה.‬
‫אבל אל תפתחי ציפיות גבוהות מדי.‬
‫תראי, אני כבר יודעת שזה לא מוצא חן בעיניך, ליטיה.‬
‫זה אפילו לא העניין. תראי, אנחנו…‬
‫מה זה?‬
‫השמש. זה נקרא אור.‬
‫אנחנו החברות שלך, טוב?‬
‫כשאת מכירה בחור, את הולכת לאיבוד בפנטזיה שאת יוצרת בראש שלך,‬
‫כמו בספרים שאת קוראת. תראי.‬
‫הדברים האלה לא קורים לנו במציאות, טוב?‬
‫את אומרת שאני הוזה? -לא.‬
‫זה לא מה שהיא אומרת בכלל. היא רק דואגת לך קצת.‬
‫זה הכול.‬
‫לדוגמה,‬
‫כשאנטוניו שבר את ליבך, שקעת בדיכאון.‬
‫ליטיה. -יצאת מדעתך.‬
‫ואז הכרת את ההוביט הקטן ההוא, טיילור, מנברסקה.‬
‫ועכשיו הכרת בחור מקולורדו.‬
‫למה את לא יכולה להכיר בחור שחור נחמד מברונקס?‬
‫גדול, שרירי.‬
‫כמוך?‬
‫אני רק אומרת, פתאום הוא רוצה שתכירי את המשפחה שלו?‬
‫כדאי שתשמרי על האיברים שלך, חברה, כי הם עלולים לנסות ולקחת אותם.‬
‫חכי. רגע. שאני אזכיר את מארק?‬
‫לעזאזל. היא הכניסה לך.‬
‫שהיה נשוי והיו לו פרחות באינסטגרם.‬
‫שאני לא אתחיל. -טוב.‬
‫היא הראתה לך מה זה, אחותי. סליחה.‬
‫טוב. אולי אני אדבר על דונלד?‬
‫לא. טוב, לא. אל תכניסי אותי לזה.‬
‫כי דונלד… -מה שתגידי.‬
‫…היה אמין. -אל תתקפי אותי.‬
‫כל זה מוכיח שכולנו חווינו דברים.‬
‫אז קולטון בסדר. כבר הפעלתי לחץ על גברים בעבר, וזה לא עבד,‬
‫אז אני מנסה משהו שונה.‬
‫וכשמאפשרים לגברים להיות מי שהם‬
‫ולא מצפים לשום דבר, אין דרמה ביחסים.‬
‫זה פשוט… -התחמקות.‬
‫מערכות יחסים לא אמורות להיות קשות. כשהן קשות, זה לא עובד.‬
‫אבל את חייבת להיות במערכת יחסים לפחות…‬
‫טוב. אני מבינה שאת לא שמחה בשבילי, אז…‬
‫ואני לא רוצה להתווכח איתך, אז לא אעשה את זה איתך.‬
‫טוב. בואו לא נתווכח. בואו ניסע לנמל התעופה. כן?‬
‫- שדה התעופה האזורי של יוריי -‬
‫שלום לך. -היי.‬
‫היי. -היי.‬
‫אני ממש שמח לראותך.‬
‫היי. אתה בטח…‬
‫זה אבי, דייוויד. -היי.‬
‫נעים להכיר. -הבאת רק מזוודה אחת?‬
‫כן.‬
‫סיפרתי לאבא שלי שאת בעניין אופנה.‬
‫הוא נשבע שתביאי הרבה מזוודות.‬
‫בדרך כלל נשים מהעיר הגדולה… -מה אמרתי לך, אבא?‬
‫היא לא כמו נשים רגילות. היא כמו אחד מהחבר'ה.‬
‫בן, השמלה היא לא כמו של אחד מהחבר'ה.‬
‫בטח קר לך. בואי ניכנס למכונית. קדימה. אקח את זה.‬
‫טוב.‬
‫כולי ציפייה שתכירי את אימא שלי ואת כולם.‬
‫יפה כאן. -כן, אנחנו אוהבים את המקום.‬
‫אני עדיין לא מאמין על קולטון. לא מאמין שהוא עזב.‬
‫אבל תודה. תודה שעזרת לו להסתדר.‬
‫הוא יהיה בסדר. חינכת אותו היטב.‬
‫- ליטיה - היא כועסת עליי. לכן היא לא עונה. -‬
‫- אשלי הגעת כבר? -‬
‫- ליטיה אני יודעת שהיא נחתה. -‬
‫- אשלי אולי היא אוספת את המזוודה. -‬
‫- ליטיה לא, היא כועסת. -‬
‫אתה מצפה לחגוג את החג בבית? התגעגענו אליך.‬
‫- ג'וי אני בסדר. אתקשר אח"כ. -‬
‫כן. -נהדר.‬
‫- אשלי היא בחיים. -‬
‫- ליטיה וכועסת. -‬
‫- לכן היא קצרה בדיבור. -‬
‫- אני יודעת שזה ישתבש. -‬
‫- לפעמים היא כזו פתיה. -‬
‫- ג'וי - היי. זו קבוצה. אני רואה מה אתן כותבות. -‬
‫- ליטיה אנחנו יודעות. -‬
‫ברוכה הבאה לבית משפחת ויפלטון.‬
‫זה יפה כל כך. הכול פה נראה כמו בתוך כדור שלג.‬
‫אקח את המזוודה שלך. -היי. אני וינונה, אימא של קולטון.‬
‫היי. אני ג'וי. -כן, נכון, ג'וי.‬
‫אנחנו יודעות מי את.‬
‫נראה שהגעתם בדיוק בזמן.‬
‫אנחנו מצפים לסופת השלגים הקשה ביותר של העונה.‬
‫אומרים שהשלג עשוי להגיע לגובה מטר וחצי.‬
‫מטר וחצי? אלוהים. -יהיה נורא.‬
‫היי. אני הת'ר. -היי.‬
‫שמענו עלייך הרבה דברים נהדרים.‬
‫בואי הנה.‬
‫אלוהים. צריך להכניס אותך הביתה.‬
‫את לובשת מעיל דק כל כך ושמלה קטנטונת.‬
‫ניתן לגברים לטפל בתיקים.‬
‫תיכנסי.‬
‫זה בית יפהפה. נעים כל כך.‬
‫תודה. אנחנו אוהבים לגור כאן.‬
‫והכנתי לך שוקו חם, וזה יחמם אותך.‬
‫תודה.‬
‫איך הייתה הטיסה? -נהדרת.‬
‫יופי.‬
‫תודה רבה, ג'וי, ששמרת על קולטון שלנו.‬
‫כן. דאגנו כל כך כשהוא עבר לניו יורק.‬
‫היה נורא לחשוב על זה. הוא לא הכיר שם אף אחד.‬
‫כן, אבל אז הוא סיפר לנו שהוא הכיר אותך.‬
‫אמר שאת קשוחה מאוד. אפילו קשוחה יותר מהבחורים.‬
‫הוא לא הפסיק לדבר עלייך. -כן, היינו אסירי תודה.‬
‫טוב, גבירותיי, בואו לא נציף אותה.‬
‫החדר במעלה המדרגות. אשים בו את המזוודה שלך.‬
‫תרצי להתרענן? אני יודעת שהטיסה הייתה ארוכה.‬
‫כן, אני אשמח. -רגע. אני רוצה לעשות את זה עכשיו.‬
‫היא הרגע הגיעה, קולטון. -בחייך.‬
‫הורג אותי שאין לי תשובה.‬
‫רגע. אני חייבת לצלם את זה. -רגע. תרצה שהיא…‬
‫לא. טוב. קדימה. דייוויד, תרד. מהר.‬
‫אני בא. חכו.‬
‫מה קורה?‬
‫טוב, אני מכיר אותך כבר כמה חודשים ו…‬
‫תקשיבי, אני מרגיש קרוב אלייך יותר מאשר לכל אדם שאי פעם הכרתי.‬
‫קרוב אלייך יותר מהחבר'ה או כל אחד שגדלתי איתו כאן.‬
‫ואני רק מקווה שתגידי "כן".‬
‫אני רוצה שתהיי השושבינה שלי.‬
‫טוב, השושבין שלי, לחתונה.‬
‫סליחה? -הת'ר אמרה "כן".‬
‫ואני רוצה שתהיי השושבין שלי.‬
‫מה את אומרת, ג'וי?‬
‫- קולטון - הת'ר אירוסין מאושרים -‬
‫כן. -היא אמרה "כן". היי.‬
‫שימחת אותנו כל כך.‬
‫מתוקה, את בסדר?‬
‫פשוט הטיסה הייתה ארוכה. אני יכולה ללכת לחדר שלי?‬
‫אמרתי לך שזו תהיה התרגשות רבה מדי עבורה. אמרתי לך.‬
‫לכי. החדר למעלה. הדלת מימין, טוב?‬
‫תתרענני קצת. נספר לך על התוכניות לחתונה מאוחר יותר.‬
‫טוב.‬
‫תודה, אבא. תודה.‬
‫איזה יום.‬
‫הייתי נותנת הכול כדי להיות במקומך כרגע.‬
‫אני צריכה טיסה.‬
‫טוב. מה קורה? את יודעת שאנחנו מחכות בקוצר רוח לשמוע הכול.‬
‫ספרי לנו הכול.‬
‫ג'וי, מה קרה?‬
‫צדקת.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫אל תגידו "אמרתי לך", בבקשה.‬
‫בחיים לא אעשה את זה. -אשלי, את בחיים לא תעשי את זה.‬
‫טוב, כי אני הייתי עושה. מה קרה?‬
‫אני חייבת להסתלק מכאן. יש לו ארוסה.‬
‫מה? מה אמרת? -תיהני מזה, ליטיה.‬
‫הוא הזמין אותי להכיר את הוריו‬
‫כדי שהוא יוכל לבקש ממני להיות השושבין שלו בחתונה.‬
‫בבקשה, תצחקי, ליטיה. -שלא תעזי לצחוק.‬
‫לא. זה לא מצחיק.‬
‫אז את תחכי עד שאנתק?‬
‫אני חייבת ללכת לשירותים.‬
‫ליטיה.‬
‫את בסדר?‬
‫אני לא מסוגלת להסתכל עליהם. אני חייבת להסתלק מכאן.‬
‫טוב. בואי נמצא לך טיסה.‬
‫חיפשתי טיסות. אין טיסות.‬
‫אני אשכור מכונית ואחזור הביתה לחג המולד.‬
‫ג'וי, את במרחק 3,200 ק"מ מניו יורק.‬
‫לא אכפת לי.‬
‫את יכולה לא לעשות שום דבר מטופש, בבקשה?‬
‫אני חייבת ללכת. -בסדר.‬
‫אולי תיגשי לדלפק הכרטיסים ותראי אם יוכלו לעזור לך?‬
‫רגע, רגע, רגע, רגע. באמת, ברצינות, טוב?‬
‫כשתגיעי לנמל התעופה ותיגשי לדלפק,‬
‫תחפשי גבר לבן, טוב?‬
‫ואז תביטי לו בעיניים ותגידי לו,‬
‫"קוראים לי טינה טרנר.‬
‫"ויש לי 37 סנט וכרטיס אוטובוס…" -זה לא הזמן.‬
‫"בעלי ואני רבנו,‬
‫"ואחזיר לך בהקדם האפשרי."‬
‫אני לא יודעת למה אנחנו חברות שלה. -אני שמחה שאת נהנית מזה.‬
‫למה את מתבדחת ככה? -זה מצחיק.‬
‫כואב לה. -סליחה, כלבה. אני מסטולה.‬
‫תפסיקי לעשן את הגראס של חג המולד.‬
‫את עולה לי על העצבים.‬
‫כן, אני חושבת שאצליח. אני אצליח. אני אצ…‬
‫מזוודה. בוצע. טלפון. לעזאזל.‬
‫זו המשמעות של משפחה.‬
‫אלוהים, אני שונאת את המקום הזה. לעזאזל.‬
‫טוב.‬
‫סלח לי. אתה יכול להגיד לי איך להגיע לנמל התעופה?‬
‫אוטובוס סקי יעצור בפינה הזאת בעוד כחצי שעה.‬
‫בסדר. תודה. -כן.‬
‫גברתי, הלבוש הזה לא מתאים לעיירה הזאת.‬
‫רוצה מחממי ידיים?‬
‫כן. תודה. -בסדר.‬
‫היי. סלחי לי.‬
‫מתי הטיסה הבאה לניו יורק? -סליחה, גברתי.‬
‫לא יהיו טיסות נכנסות או יוצאות בימים הקרובים, אולי אפילו בשבוע הקרוב.‬
‫אנחנו מצפים לסופת השלג הקשה ביותר מזה שנים.‬
‫למה את מחייכת?‬
‫אנחנו אוהבים להיות שמחים מאוד כאן.‬
‫אוכל לנסות ולהתקשר לבית מלון בשבילך, אבל כולם מלאים.‬
‫את עדיין מחייכת.‬
‫אם קר לך, תוכלי להתחמם בטרקלין החימום.‬
‫תפסיקי לחייך.‬
‫את בסדר?‬
‫היי. אני צריכה לשכור מכונית.‬
‫מצטערת, אבל השכרנו את כל רכבי הארבע על ארבע.‬
‫יש לך משהו? -נשאר לנו רכב אחד.‬
‫זה.‬
‫אקח את זה.‬
‫טוב. את לא תגיעי רחוק במיוחד ותצטרכי…‬
‫אקח את זה. -טוב.‬
‫אבל זו מערכת הנעה דו-גלגלית. -כן, אקח את זה.‬
‫טוב. את תצטרכי להישאר פה, באזור יוריי.‬
‫פשוט תני לי את המכונית.‬
‫טוב.‬
‫אני מקווה שאת יודעת מה את עושה. לא בטוח בחוץ…‬
‫אני אסתדר. תודה. -טוב.‬
‫תהיה סופה קשה מאוד. -גברתי, שמעתי אותך. טוב?‬
‫טוב. -תודה.‬
‫אפשר לקבל כרטיס אשראי, בבקשה?‬
‫אני רוצה למלא את זה ואז אתן לך את כרטיס האשראי.‬
‫היי. אל תנתקי. ליטיה לא בטלפון.‬
‫את בסדר?‬
‫אני בסדר. אני נוהגת בחזרה לניו יורק.‬
‫ג'וי, את יודעת לנהוג בשלג?‬
‫לא אכפת לי, טוב? לא אכפת לי.‬
‫טוב. אולי תעצרי בצד, קחי חדר במלון ותחכי עד שתמצאי טיסה?‬
‫לא, הם לא יודעים מתי אוכל לעזוב את המקום.‬
‫אני חייבת לעזוב, ולעזוב עכשיו.‬
‫טוב. -תראי, אני יודעת שליטיה בטלפון.‬
‫נכון.‬
‫ואם תגידי דבר אחד, אני…‬
‫לא אגיד, טוב?‬
‫לא רציתי להגיד משהו שיכעיס אותך, אבל זה לא מוצא חן בעינינו.‬
‫אני בסדר. תוכלו לעקוב אחרי הטלפון שלי, טוב? אני פשוט…‬
‫אתקשר אחר כך. לא מתחשק לי לדבר.‬
‫איזה קשקוש. היא הלכה לאיבוד.‬
‫כן, אבל היא תמיד עושה דברים מטופשים כאלה.‬
‫אני עדיין שומעת אתכן. -לעזאזל. אוהבות אותך.‬
‫אנחנו אוהבות אותך מאוד.‬
‫חתיכת…‬
‫למה את מתלוננת? -שכחתי שהיא בטלפון.‬
‫זו הסיבה שהיא בקושי מחבבת אותי. -אני לא אשמה.‬
‫פני ימינה.‬
‫בעוד 800 מטר, פני שמאלה.‬
‫זה לא נראה נכון.‬
‫פניית פרסה בעוד 90 ק"מ.‬
‫מה? -הכביש הסתיים.‬
‫- הניווט זמין רק בתוספת תשלום -‬
‫הדבר הזה. פשוט…‬
‫נהדר, ג'וי. נהדר.‬
‫מה נסגר?‬
‫נהדר. מערכת ניווט דפוקה.‬
‫מה זה, לכל הרוחות?‬
‫זו בדיחה, נכון? זו בדיחה.‬
‫מה עשיתי עם החיים שלי, לעזאזל?‬
‫אלוהים אדירים. אלוהים…‬
‫אלוהים, שלחת אותי לגיהינום.‬
‫אני מתחרטת ששנאתי את חיי.‬
‫איפה הבגדים שלי?‬
‫אלוהים, סבתא שלי הזהירה מגיהינום כזה.‬
‫נחטפתי!‬
‫הצילו!‬
‫הצילו! -אין אף אחד במרחק קילומטרים.‬
‫כדאי שתחזרי פנימה. -הצילו!‬
‫אני יודע שנראה טוב בחוץ, אבל הסופה ממש מעבר להר.‬
‫הצילו!‬
‫הצילו! -בסדר.‬
‫הצילו!‬
‫כן, ממש קר בחוץ.‬
‫שבי ליד האש. תתחממי. את לא רוצה לחטוף מכת קור.‬
‫בבקשה.‬
‫זו רק שמיכה.‬
‫למקרה שאת עוד לא יודעת, את בטוחה.‬
‫בסדר?‬
‫אתה רוצח סדרתי?‬
‫אני נראה ככה?‬
‫אני לא.‬
‫איפה אני?‬
‫מחוז יוריי, קולורדו.‬
‫אלוהים, אני צריכה להגיע הביתה. -תראי.‬
‫אני יודע שאת מנסה לצאת מכאן,‬
‫אבל בכל רגע תגיע סופה מעבר להר.‬
‫אז תצטרכי לבטוח בי. אני הדבר היחיד שיש לך.‬
‫איך קוראים לך?‬
‫ג'וי.‬
‫ג'וי. זה השם שלי.‬
‫מי אתה?‬
‫רידג'. רידג' פיליפס.‬
‫איך הגעתי לכאן?‬
‫את לא זוכרת?‬
‫אני…‬
‫הלכתי לאיבוד. ואז המכונית שלי…‬
‫יצאתי לצוד וראיתי את המכונית שלך מסתובבת.‬
‫ניסיתי למשוך את תשומת ליבך, אבל היא המשיכה להסתובב.‬
‫ואז היא שקעה באגם.‬
‫הקרח נשבר.‬
‫הייתי חייב…‬
‫סיכנת את חייך כדי להציל אותי?‬
‫הצלת את חיי.‬
‫תודה.‬
‫את אומרת את זה כאילו הייתה לי ברירה.‬
‫טוב, תודה, אם אתה לא רוצח סדרתי.‬
‫הצלתי אותך כדי להרוג אותך אחר כך?‬
‫לא. היי, תראי.‬
‫ברגע שתחלוף הסופה, אחזיר אותך העירה.‬
‫פשוט… הסופה תהיה קשה, אז אולי תצטרכי לחכות קצת.‬
‫אז תתמקמי כאן, תישארי ליד האש, תתחממי.‬
‫אני אטפל בך.‬
‫מה מידת הנעליים שלך?‬
‫שלושים ושמונה.‬
‫אכפת לך? יש לי…‬
‫רק… כן.‬
‫הן יהיו מעט גדולות, אבל אמורות להתאים.‬
‫אתה מחזיק כאן בגדים של נשים?‬
‫הן יחממו אותך.‬
‫לעזאזל.‬
‫מה? את יודעת שאני מתעוררת ומתמסטלת. אל תכעסי.‬
‫לא. זה לא העניין.‬
‫מה?‬
‫טוב. אז הלכת לישון אתמול בלילה,‬
‫אבל אני המשכתי לנטר את הטלפון של ג'וי, ואז הטלפון שלה כבה.‬
‫אני לא יודעת מה קורה, חברה. -היא נמצאת באזור עם הרבה הרים.‬
‫אני בטוחה שהיא בסדר. זה בסדר. תירגעי.‬
‫מניין לך לדעת? -כי אני מרגישה את זה.‬
‫חברה, את מסטולה. את לא מרגישה כלום.‬
‫את צריכה להירגע.‬
‫אני בטוחה שהיא בסדר, טוב? תני לה רגע.‬
‫זה לא מוצא חן בעיניי.‬
‫היא יפהפייה.‬
‫מי זו?‬
‫אלה הבגדים שלה?‬
‫סליחה. אני חושבת שכיביתי את הנר שלך.‬
‫תניחי לזה. -לא. אדליק אותו מחדש.‬
‫הנה.‬
‫מהרגע שהגעתי לכאן, לא פגשתי אדם שחור אחד.‬
‫והאדם השחור היחיד כאן הציל אותי מאגם קפוא.‬
‫אולי אני בכלל מתה.‬
‫יכול להיות שטבעתי, ויכול להיות שאתה ישו.‬
‫יכול להיות שאני בגן עדן.‬
‫טוב, אני לא ישו של אף אחד, תאמיני לי.‬
‫ואת לא מתה.‬
‫איך אני יכולה לדעת? אני אפילו לא יכולה להתקשר לאף אחד.‬
‫את יודעת כי הייתי רוצה לחשוב שבגן עדן‬
‫מעט נחמד יותר מבקתת הציד הזאת.‬
‫אין לך טלוויזיה או רשת חברתית?‬
‫לא. אין שום דבר כזה.‬
‫זה רק אני, הטבע ואלוהים.‬
‫נשמע קשה ובודד.‬
‫לא, זה משחרר. אין הסחות דעת.‬
‫מה אתה מבשל?‬
‫נזיד ארנבון.‬
‫אני טבעונית.‬
‫את תמותי.‬
‫אין כאן שום דבר ירוק שאפשר לאכול.‬
‫יש לי שעועית משומרת.‬
‫זה מתאים לי.‬
‫זה הבית שלך?‬
‫כן.‬
‫אני גרה בניו יורק, אבל אני מאוקלנד.‬
‫הגיוני.‬
‫אני לא יודעת אם אני צריכה להתייחס לזה כמחמאה.‬
‫טוב, הנשים כאן מעט שונות.‬
‫הן יודעות שלא מסתובבים בסופה עם מערכת הנעה דו-גלגלית.‬
‫לאן נסעת בכלל?‬
‫הלכתי לאיבוד ומערכת הניווט לא עבדה.‬
‫הייתי בדרך חזרה לניו יורק.‬
‫מה, מקולורדו? במכונית ההיא?‬
‫טוב. זה לא היה הרעיון הכי טוב, אבל הייתי חייבת לעזוב.‬
‫לא היה אכפת לי איך אעזוב.‬
‫מה זה היה? -סיור מפולת שלגים.‬
‫הם יורים בתותחים כדי למנוע מהשלג להיערם לגובה רב מדי.‬
‫אז אין לך טלפון. מה קורה במקרה חירום?‬
‫כמו כמעט הטביעה שלך?‬
‫טוב, פתרנו את זה, נכון?‬
‫תראי, אני לא רוצה להיות גס רוח,‬
‫אבל אני צריך לשאול אותך משהו.‬
‫את יציבה מבחינה נפשית?‬
‫מה?‬
‫כן. למה אתה שואל אותי דבר כזה?‬
‫כלומר, נהגת בחוץ, בסופה,‬
‫במכונית ההיא…‬
‫אני יכולה להגיד עליך את אותו הדבר.‬
‫אתה גר באמצע שום מקום, לבד.‬
‫יכול להיות שגם אתה בורח ממשהו.‬
‫השעועית תהיה מוכנה בעוד דקה.‬
‫היי. את יורדת לארוחת בוקר?‬
‫לא הערנו אותך לארוחת הערב. -כן. אבא אמר שתהיי עייפה.‬
‫ג'וי?‬
‫איפה היא?‬
‫אני לא יודע. -תתקשר אליה.‬
‫כן, בסדר.‬
‫כנראה פספסתי את המסרון. "סליחה. הייתי חייבת לעזוב."‬
‫למה לה לעזוב? -אני לא יודע.‬
‫למה החלון פתוח?‬
‫אין מצב שהיא יצאה מהחלון.‬
‫היא לא יודעת שמתקרבת סופה גדולה?‬
‫כן. אימא שלי אמרה לה.‬
‫כדאי שתספר להורים שלך.‬
‫מה? זה לא טעים?‬
‫לא, לא, זה בסדר.‬
‫איפה השירותים?‬
‫רגע. אלה שירותים חיצוניים? -כן.‬
‫לא, זה בסדר. אני אתאפק.‬
‫תראי, אלה יהיו כמה ימים ארוכים.‬
‫את לא תאכלי בשר? לא תשתמשי בשירותים החיצוניים?‬
‫טוב, אין לי בקבוקי מים, אז מצטער.‬
‫כמה זמן עד שתחלוף הסופה?‬
‫אני לא יודע. זו תהיה סופה קשה.‬
‫אולי כמה ימים.‬
‫אולי שבוע. -שבוע?‬
‫עד שנוכל לצאת, כן.‬
‫תראי, אני לא יודע אם שמת לב, אבל אנחנו לא על כביש ראשי,‬
‫אז אין כאן מפלסות שלג.‬
‫אז אין לך דרך להתקשר לאף אחד? אין רדיו, אין כלום?‬
‫לא.‬
‫למה?‬
‫אני אוהב את זה כך.‬
‫כן.‬
‫אפשר לצאת מכאן ברגל?‬
‫ברגל? בחזרה ליוריי?‬
‫כן.‬
‫לא. את תמותי לפני שיעלה הבוקר.‬
‫אלא אם כן זה מה שאת רוצה.‬
‫אין לי נטיות אובדניות.‬
‫בהתחשב בדרך שבה נהגת שם, לא בטוח.‬
‫טוב. אפשר לא לעשות את זה?‬
‫טוב.‬
‫אז תפסיקי לשאול אותי כל כך הרבה שאלות.‬
‫תראי, הדבר הטוב ביותר שאפשר לעשות‬
‫הוא להישאר כאן עד שתחלוף הסופה.‬
‫ואז נלך לטנדר שלי,‬
‫ואני אסיע אותך ליוריי.‬
‫זה כ-19 ק"מ במורד ההר.‬
‫נהדר.‬
‫מה הקטע שלך?‬
‫זה מטורף.‬
‫אין כאן שום דבר. אין אנשים, אין רעש.‬
‫מי עושה דבר כזה?‬
‫שמעתי רק על היונבומבר שעשה דבר כזה, לא איזה גבר שחור.‬
‫אתה ממש מוזר.‬
‫מספיק אנשים בחיי קראו לי מוזר.‬
‫אני לא צריך לשמוע את זה מזרה.‬
‫תראי, את אורחת בבית שלי.‬
‫וכמו שאני רואה את זה…‬
‫את נשארת בחיים רק בזכותי.‬
‫אז אולי כדאי שתרדי ממני.‬
‫זה לציד.‬
‫אני לא אוהבת רובים.‬
‫טוב, אנחנו חייבים לאכול.‬
‫תראי, אני מנסה להיות נחמד אלייך.‬
‫יש לי כמות שמספיקה רק לי. לא ציפיתי לך.‬
‫ו…‬
‫באתי לכאן כדי להיות לבד, אז זה…‬
‫אם לא אכפת לך, זה מכביד עליי.‬
‫תשתדלי לא לגעת בדברים, בסדר?‬
‫כל הכבוד, ג'וי.‬
‫עצבנת את חוטב העצים השחור עם הרובה כשאף אחד לא יודע איפה את.‬
‫איזה אפס.‬
‫כמה זמן אנחנו יושבות כאן?‬
‫נראה לך שצריך להתקשר למשטרה?‬
‫כן.‬
‫תשע, תשע, אחת. -טוב.‬
‫איפה בקולורדו היא אמרה שהיא נמצאת?‬
‫בחלק עם האנשים הלבנים. -זו דנוור, נכון?‬
‫זה כל האזור. -טוב.‬
‫אז אסתכל על כל האזור.‬
‫רגע. יש לך את המספר של קולטון?‬
‫כן. -באמת?‬
‫באמת. -טוב, תראי.‬
‫זוכרת את הסיסמה שלי?‬
‫למה שתהיה לי הסיסמה שלך?‬
‫זה זיהוי… תעשי את זיהוי הפנים.‬
‫את חושבת שהיא תזהה אותי? אני מסטולה.‬
‫הנה.‬
‫טוב. זה נפתח, נכון?‬
‫נראה לי. -חברה.‬
‫מה אני מחפשת… -המספר של קולטון.‬
‫בסדר. תתקשרי לקולטון.‬
‫אני חושבת… -אין לך המספר שלו, נכון?‬
‫אחותי, עלית לי על העצבים. -לעזאזל.‬
‫אלך למצוא את המספר של קולטון. -חשבתי שזה הטלפון השני שלי.‬
‫רגע. מי זה קולטון?‬
‫בסדר.‬
‫בספירה של שלוש, ג'וי. אחת, שתיים…‬
‫שלוש.‬
‫לעזאזל.‬
‫היי. יש כאן מישהו? אני מתה כאן.‬
‫היי. המושב היה רטוב כשהתיישבת עליו?‬
‫מה זאת אומרת? כן, הכול היה רטוב.‬
‫טוב. היית צריכה לייבש אותו. -איך אני אמורה לדעת את זה?‬
‫לא צפית ב"סיפור חג המולד",‬
‫עם הילד שהלשון שלו נדבקת לעמוד?‬
‫על מה אתה מ… עזור לי. אני תקועה ואני קופאת מקור.‬
‫יש לי קפה חם בנרתיק.‬
‫אני יכול להוציא אותך, אבל עליי להיכנס.‬
‫מה זאת אומרת, עליך להיכנס? זה רק הולך ומחמיר.‬
‫תקשיבי, את צריכה להחליט, בסדר?‬
‫הטמפרטורה תצנח ממש כשהשמש תשקע.‬
‫בסדר. אבל תעצום עיניים.‬
‫טוב. -אמרתי שתעצום עיניים.‬
‫שכחת שכבר ראיתי אותך עירומה.‬
‫אלוהים, זה משפיל כל כך.‬
‫טוב. בסדר. טוב. אני לא מסתכל.‬
‫אני מנסה לא להסתכל. טוב.‬
‫טוב. קדימה.‬
‫טוב. צא…‬
‫לעזאזל. -צא. תוציא אותי מכאן.‬
‫- שריף ג'קסון מחוז יוריי -‬
‫משרד השריף. -היי.‬
‫יש לנו חברה שהגיעה לקולורדו, ועכשיו היא נעדרת.‬
‫כן. -סליחה?‬
‫חברה שלנו.‬
‫כן, היא הגיעה לשם כדי לבקר גבר לבן ששמו קולטון.‬
‫אתה מכיר אותו? -כאן יוריי. יש לנו הרבה קולטונים.‬
‫אני צריך שתהיי ספציפית יותר, גברתי. מאיזו עיר הוא?‬
‫כן, אנחנו לא באמת יודעות.‬
‫ניסיתי לאתר את הטלפון של החברה שלי ולמצוא את שם משפחתו, אבל…‬
‫בפעם האחרונה שאיתרנו את הטלפון, היא הייתה ליד יוריי.‬
‫טוב. מה עוד?‬
‫אני לא יודעת. אני יכולה להעביר לך את המיקום.‬
‫אעביר לך שוטר והוא ירשום דוח מלא.‬
‫טוב. תודה.‬
‫עבר זמן רב מדי, חברה. עבר זמן רב מדי.‬
‫אני מנסה להישאר רגועה. -היא הייתה מתקשרת אלינו.‬
‫היא מתה, חברה. -לא. אל תגידי את זה.‬
‫אני מנסה להישאר רגועה ואת מדאיגה אותי.‬
‫הנה, קחי שכטה.‬
‫חברה, את לא יכולה להגיד את זה כשהמשטרה בטלפון.‬
‫הוא בקולורדו. הגראס חוקי שם.‬
‫וחוץ מזה, אנחנו בהמתנה.‬
‫אני מקשיב לכן.‬
‫גברתי, האם את נוטלת סמים בלתי חוקיים?‬
‫תכבי את זה.‬
‫אנחנו בנ"י הוא לא יעצור אותנו.‬
‫כן, אבל הוא חושב שאנחנו מסטולות.‬
‫למה את לוחשת?‬
‫הוא בא לתפוס אותו.‬
‫יש לך עט ונייר?‬
‫כן, בארגז שם.‬
‫זה בסדר אם אפתח אותו?‬
‫אני יודעת שאתה רוצה שלא אגע בדבר.‬
‫את צודקת.‬
‫אני אביא.‬
‫אני מופתעת שאין לך כאן מעילים גדולים יותר.‬
‫או שאתה אוהב ללבוש עורות?‬
‫את חושבת שאני סתם איזה בוקר, נכון?‬
‫שאני לא חכם.‬
‫משהו כזה?‬
‫לא אמרתי את זה.‬
‫היה לי מעיל שאימא שלי נתנה לי.‬
‫איבדתי אותו כשקפצתי למים כדי להוציא אותך.‬
‫זו התמונה שלה שם.‬
‫את לובשת את הבגדים שלה.‬
‫היא מתה לפני שנתיים.‬
‫היא אהבה את הבקתה הזאת.‬
‫אני מצטערת כל כך.‬
‫אני לא זקוק לרחמים שלך.‬
‫הייתי צריכה להישאר בניו יורק.‬
‫היה טיפשי מצידי לבוא לכאן,‬
‫הכול בשביל איזו פנטזיה מטופשת.‬
‫היי. אם את מחפשת פסיכולוג, זה לא אני.‬
‫ידוע לי, כי אתה צריך פסיכולוג.‬
‫יודעת מה? אולי תלכי לישון?‬
‫סליחה.‬
‫אני מתנהגת כמו פרחחית. אני פשוט…‬
‫החבר האחרון שלי בגד בי עם מישהי שהייתי קרובה אליה מאוד.‬
‫והחבר לפניו אמר לי שאני הבחורה הנכונה, אבל בזמן הלא נכון.‬
‫הוא רצה להיות רק ידיד שלי.‬
‫אני תמיד מתאהבת בבחורים שלא אוהבים אותי.‬
‫אתה מכיר את ההרגשה?‬
‫ולא, לא ניסיתי להתאבד.‬
‫ניסיתי לחזור הביתה לעבודה שלי, שלא מובילה לשום דבר,‬
‫ולא מכבדים אותי בה ומתייחסים אליי כמו חרא ו…‬
‫אני מרגישה טיפשה שבאתי הנה.‬
‫ואני מצטערת שנתקעתי לך באמצע החיים.‬
‫אני מצטערת.‬
‫את לא צריכה להתנצל על כך שאת אוהבת מישהו.‬
‫נהדר, ג'וי. נהדר.‬
‫מה את עושה? -הבאתי קצת עצי הסקה.‬
‫היי, לא. תני את זה. זה בסדר. תיכנסי.‬
‫תראי, יש מספיק עצי הסקה שם.‬
‫סליחה. לא ראיתי.‬
‫הרטבת את שמיכת הטלאים שלי. וקרעת אותה?‬
‫היה קר בחוץ. אני… -את יכולה לתת לי אותה, בבקשה?‬
‫פשוט תני לי אותה.‬
‫שבי, בבקשה. פשוט שבי.‬
‫חשבתי שניסיתי לעזור. אני…‬
‫לא רציתי שהאש תכבה. וחשבתי שאתה ישן.‬
‫הייתי ישן אם הייתי במיטה שלי.‬
‫תישני קצת.‬
‫אנחנו צריכות להיות מסוגלות לדבר באמת עם המשטרה.‬
‫כן, אני מחפשת את המספר של קולטון.‬
‫אחפש את חשבון האינסטגרם שלו.‬
‫חברה, אין לו אינסטגרם.‬
‫את מבינה אותי? מבינה למה התכוונתי?‬
‫אני לא בוטחת באף אחד שאין לו אינסטגרם.‬
‫טוב. יודעת מה?‬
‫ברגע שתחלוף הסופה, אזמין כרטיס כדי למצוא את החברה שלנו.‬
‫נכון. וכדאי להתקשר לפדרלית הבולשת.‬
‫הבולשת הפדרלית.‬
‫תכבי את החרא הזה. תכבי… פשוט… לא.‬
‫טוב.‬
‫אנחנו נלך ונמצא את החברה שלנו, טוב?‬
‫אני חושבת שזה המספר. -כן, זהו.‬
‫זה המספר. -טוב.‬
‫הלו. -קולטון.‬
‫אני אדווח עליך למשטרה ואגיד שהרגת את החברה שלנו.‬
‫חברה, תירגעי. -אני לא יכולה.‬
‫מה קורה? -לא שמענו מג'וי.‬
‫כן, גם אני לא. -טוב. היא עזבה את הבית שלך.‬
‫כן. למה היא עזבה?‬
‫הוא באמת עיוור כל כך?‬
‫טוב. אז תראה.‬
‫אנחנו מנסות להשיג טיסה לשם, אבל מזג האוויר משוגע.‬
‫כן, אי אפשר עכשיו. הסופה די קשה.‬
‫מה אתה אומר.‬
‫תוכל לצאת לחפש אותה?‬
‫טוב. אבא שלי ואני ניגש למשרד השריף.‬
‫כן. טוב, כדאי שתעשה משהו.‬
‫ואז תחזור אלינו למספר הזה, בבקשה.‬
‫טוב. אין בעיה.‬
‫אבא.‬
‫באמת?‬
‫אמרתי לך להניח לה.‬
‫תיקנתי אותה.‬
‫לא, את לא יכולה לתקן אותה. התפירה לא…‬
‫רגע.‬
‫תפר רגיל ואז תפר שטוח שם.‬
‫שוב, אני מצטערת.‬
‫פשוט… אני אשב כאן ולא אפריע לך.‬
‫מאיפה את מכירה את התפירה הזאת?‬
‫זו תפירה של אמריקאים-ילידים.‬
‫אני ממש בקטע של אופנה.‬
‫אני רוצה שיהיה לי ליין משלי יום אחד.‬
‫אבל התפירה יפהפייה. ואני יודעת ששמיכת הטלאים חשובה לך.‬
‫אני מבטיחה לך שלא אפריע לך.‬
‫סליחה. אני…‬
‫יש לי הרבה בעיות. אני מצטער.‬
‫הן לא קשורות להרג של בחורה‬
‫מניו יורק שמשגעת אותך, נכון?‬
‫אימא שלי תפרה לי את שמיכת הטלאים.‬
‫זה הדבר האחרון שהיא נתנה לי לפני מותה.‬
‫אני ממש מצטערת.‬
‫לא, אבל…‬
‫תיקנת אותה בצורה מושלמת.‬
‫איך…‬
‫היא למדה את התפירה מחברה שלנו מאומת הנאוואחו.‬
‫אבל ראית את החלק כאן?‬
‫- מג'וי לרידג' -‬
‫שמה היה ג'וי. -כן.‬
‫אז מאז שהגעת לכאן אני תוהה‬
‫מה קורה כאן, בשם מלאכי השמיים?‬
‫חתיכת צירוף מקרים, נכון?‬
‫אם אתה מאמין בדברים האלה.‬
‫תראי.‬
‫אני יודע שהתנהגתי כמו אפס.‬
‫אבל קשה לי בתקופה הזאת של השנה.‬
‫אימא שלי אהבה את החגים.‬
‫היא מתה יומיים לפני חג המולד.‬
‫אבל היא אהבה את החג. היא אהבה את חג המולד,‬
‫היא אהבה את חג ההודיה, היא אהבה את ראש השנה החדשה.‬
‫היא אהבה לקבץ את כולנו יחד.‬
‫תודה שתיקנת אותה.‬
‫זה המעט שאני יכולה לעשות.‬
‫יודע מה? אני מבינה אותך עכשיו.‬
‫כן.‬
‫אם היית בבית כרגע, מה היית עושה?‬
‫אני לא יודעת. שותה איפשהו עם החברות שלי.‬
‫את לא מדברת על ההורים שלך. -מעולם לא הכרתי אותם.‬
‫אני ילדת אומנה, אז אין לי אחיות או אחים.‬
‫זה בטח היה קשה.‬
‫ככה זה בחיים.‬
‫אבל החברות שלי, ליטיה ואשלי, הן המשפחה שלי, אז…‬
‫מה איתך?‬
‫יש לי שני אחים, אבל אנחנו כבר לא מדברים.‬
‫כשאימא שלי מתה, אבא שלי התחתן מחדש לאחר חצי שנה.‬
‫לאחים שלי לא הייתה בעיה שהוא המשיך הלאה.‬
‫לי הייתה בעיה.‬
‫אז עכשיו, בכל חג, הם חוזרים לבית שכולנו גדלנו בו,‬
‫אבל אני מרגיש שזה לא בסדר.‬
‫אז אני מגיע לכאן.‬
‫אתה חושב שאימא שלך הייתה רוצה שתהיה כאן לבד?‬
‫לא.‬
‫אולי זו הסיבה שאת כאן.‬
‫החברות שלי בטח משתגעות.‬
‫כן? מה את חושבת שהן עושות?‬
‫אשלי בטח צועדת הלוך ושוב, דואגת לי.‬
‫וליטיה בטח מסטולה כל כך שהיא אפילו לא מצליחה לתפקד.‬
‫כשהמצב קשה מדי בשבילה, היא מתמסטלת.‬
‫כן, היא אוהבת את הגראס.‬
‫את מתמסטלת?‬
‫לא. אבל אני שותה מדי פעם בפעם.‬
‫מה הייתי נותנת בשביל כוס יין עכשיו…‬
‫זה נראה חזק.‬
‫כן.‬
‫אז לאט עם זה.‬
‫אני רוצה להזהיר אותך שאני מדברת הרבה כשאני שותה.‬
‫את מדברת הרבה בכל מקרה.‬
‫טוב. הבנתי.‬
‫את מהניו יורקרים האלה שצריכים את הלאטה שלהם, נכון? כן.‬
‫את מהניו יורקרים הטבעונים שלובשים מכנסי יוגה. את כזאת.‬
‫לא, אני מבין עכשיו.‬
‫זה מה שאתה חושב עליי?‬
‫כן. כך התרשמתי ממך.‬
‫רק שתדע ששילמתי בעצמי על לימודי העיצוב…‬
‫טוב.‬
‫…והתמחיתי אצל אנה וינטור וטום פורד.‬
‫וההשפעה שלהם בלבלה אותי. ו…‬
‫אין לך מושג מה אני אומרת, נכון? לא.‬
‫לא. לא, יודעת מה?‬
‫שמעתי על טום פורד.‬
‫כן? -הוא מייצר טנדרים, נכון?‬
‫לא, זה פורד הלא הנכון. -אני צוחק.‬
‫לא, אני לא מבין באופנה.‬
‫זה לא בדיוק מה שאנחנו עושים כאן, אז…‬
‫אני מתה לשאול אותך משהו.‬
‫אתה נראה כל כך…‬
‫את עדיין מנסה להבין איך הגעתי לכאן, לבקתה הזאת.‬
‫כן.‬
‫תדעי לך‬
‫שהיו מגדלי בקר שחורים במשך שנים.‬
‫המשפחה שלי היא אחת מהם.‬
‫אנחנו חיים על האדמה הזאת מאות שנים.‬
‫וואו. לא ידעתי.‬
‫כן, טוב, כנראה השתווינו כי…‬
‫גם אני חשבתי שהבנתי מי את.‬
‫כן, אתה בטח אוהב מוזיקת קאנטרי. -נכון.‬
‫ואת?‬
‫כן, כשביונסה שרה אותה.‬
‫כן, נרים כוסית לחיי זה.‬
‫הוא טוב. שמעתי אותו.‬
‫לא שמעתי אותו.‬
‫אני יודעת.‬
‫טוב…‬
‫אני רק רוצה להגיד לך משהו, ואני מסתכנת בכך שתכעס עליי.‬
‫להגיד מה?‬
‫ממה שאני מבינה, אתה חושב שאני טיפוס חזק ושקט.‬
‫בדגש על "חזק".‬
‫אולי כדאי שתבקר בבית ותראה איך תרגיש.‬
‫לפי כל מה שחלקת איתי על אימא שלך,‬
‫נדמה שהיא לא הייתה רוצה שתהיה כאן לבד‬
‫ותשתוקק שהמצב יהיה שונה, תתגעגע אליה.‬
‫היא הייתה רוצה שתהיה עם המשפחה שלך.‬
‫אתה לא צריך להגיד שום דבר עכשיו. רק תחשוב על זה.‬
‫אני מבינה אותך קצת עכשיו, אז עוזר לדבר על זה.‬
‫מי אמר?‬
‫אמרה הבחורה שהיו לה הורי אומנה נוראיים‬
‫והיא נאלצה לסלוח להם כדי שהיא תהיה חופשייה.‬
‫לא טוב לאגור את זה בפנים.‬
‫טוב, עכשיו אני אשאל אותך משהו.‬
‫אלוהים.‬
‫אז מיהו?‬
‫הבחור. מה שמו? זה שבגללו באת עד יוריי.‬
‫קולטון.‬
‫קולטון ויפלטון?‬
‫ויפרסטנז? ויפלטון?‬
‫משהו כזה, נכון? -אל תגיד לי שאתה מכיר אותו.‬
‫עכשיו הכול הגיוני.‬
‫אני זוכר אותו, כן.‬
‫כשהוא עבר לניו יורק, ההורים שלו דאגו לו קצת כי…‬
‫הוא שיחק הרבה פוטבול, אז אנחנו לא יודעים מה קורה בראש שלו.‬
‫אלוהים.‬
‫זה כל כך הרבה יותר הגיוני עכשיו.‬
‫הוא בחור נהדר.‬
‫רק לא היה לו מושג מה הרגשתי. -כן.‬
‫ו…‬
‫כן. עכשיו אני מרגישה כמו טיפשה. -כן. אין סיבה.‬
‫את לא צריכה להרגיש כך. -לא, כלומר, אני…‬
‫אני קוראת את כל הרומנים האלה‬
‫ואני חושבת שיום אחד אפגוש את נסיך החלומות שלי.‬
‫וזה פשוט…‬
‫לא.‬
‫כן.‬
‫לכן רומנטיקה היא לא ממש הקטע שלי.‬
‫אז אתה רווק? -כן.‬
‫מעניין למה, איש הרים?‬
‫אין הרבה בחורות שעומדות בזה שהגבר שלהם נעלם לכמה חודשים בכל פעם.‬
‫ניסיתי, וזה מעולם לא הצליח.‬
‫חודשים זה קשה.‬
‫כן. אבל אני לא יודע. זה מה שאני צריך לעשות כדי להטעין מצברים.‬
‫ואם לא הייתי מגיע לכאן,‬
‫לא הייתי רואה אותך ו…‬
‫מציל אותי.‬
‫תודה.‬
‫כן.‬
‫ייתכן שהיית שווה את זה.‬
‫שיבשתי לך את השלווה וכל זה.‬
‫אני חושב שכדאי שאלך לישון.‬
‫כן.‬
‫למרות שאני לא יודעת מה השעה, כבר מאוחר.‬
‫כן, נכון.‬
‫לילה טוב.‬
‫לא, התקשרנו לשריף.‬
‫הוא יבוא לביקור ברגע שתחלוף הסופה.‬
‫תראה, אנחנו מנסות לעלות למטוס, טוב?‬
‫עברו שבעה ימים. -שבעה ימים.‬
‫אני בטוח שג'וי בסדר, טוב? היא רבת-תושייה.‬
‫ויש כאן הרבה אנשים טובים.‬
‫אנחנו ממש דואגות לה. -אני יודע. גם אני.‬
‫אנחנו רק רוצות את החברה שלנו, טוב? זהו.‬
‫אנחנו יודעים.‬
‫טוב. נוכל להשיג טיסה לסולט לייק סיטי.‬
‫לא תצליחו למצוא אותה, בסדר? אנחנו חייבים לחכות.‬
‫אני יודע שהיא בסדר. אני יודע.‬
‫הוא נתן לי להוציא את כל הסוכריות הירוקות…‬
‫מה? -…משלוש השקיות.‬
‫הצבע האהוב עליו הוא ירוק.‬
‫ואסור להביט לו בעיניים, אז חייבים לתת לו אותן ככה.‬
‫איזו שתלטנות.‬
‫אני נשבעת שזה קרה. -לא נכון.‬
‫השם שלו הוא פט-טריק. -וואו.‬
‫והוא המעסיק הגרוע בעולם.‬
‫אסור לך לתת לאף אחד להתייחס אלייך כך.‬
‫אני יודעת, אבל זה… ככה זה בתעשייה.‬
‫אני לא מבין הרבה באופנה,‬
‫אבל אני בטוח שאת נהדרת בעבודה שלך.‬
‫ראיתי את רישומייך.‬
‫רגע. אז הוא גנב אותם?‬
‫לא שינה צבע. שום דבר. כן. עצוב. כן.‬
‫לא, את חייבת לספר להם את האמת.‬
‫ולהרוס לעצמי את העתיד?‬
‫נשמע שאין ממש עתיד בעיר‬
‫שבולעת ככה אנשים.‬
‫ככה זה בניו יורק.‬
‫צריך לשלם את המחיר. -ומתברר שגם לא להגיד את האמת.‬
‫אני לא מסוגל לסבול שמשקרים לי.‬
‫מי שיקר לך?‬
‫לא.‬
‫אל תיסגר בפניי ותהיה הבוקר המהרהר. ספר לי.‬
‫אני חושב ששתית מספיק. לא?‬
‫נראה לי. -לא. ואתה צריך עוד.‬
‫לא, זה די חזק, אז אשמור על זה בשבילך.‬
‫אני אעמוד בזה. הייתי באחוות נשים. -כן?‬
‫טוב, טוב, טוב.‬
‫אז ספר לי.‬
‫זו הייתה בחורה שהייתי מאוהב בה,‬
‫והיא רצתה מישהו אחר, אבל מעולם לא סיפרה לי.‬
‫היא שיקרה בנוגע לזה עד היום שתפסתי אותם יחד.‬
‫אבל כבר התגברתי על זה. -לא התגברת על זה.‬
‫כן, התגברתי. למה את אומרת את זה?‬
‫כי לא התגברתי על מה שהאקס שלי עשה לי.‬
‫זה פשוט…‬
‫אני אישה טובה.‬
‫באמת. אני חכמה, אני מושכת למחצה.‬
‫כן. קצת. רק קצת. -אתה לא מבין.‬
‫כשאני בניו יורק,‬
‫אני לא יוצאת מהבית לפני שהשיער והאיפור מושלמים.‬
‫נשמע מתיש.‬
‫אני חושב שאני לא רוצה לראות אותך ככה.‬
‫כן, אתה רוצה. אני נראית טוב.‬
‫לא, את כאן, בלי כל הדברים האלה,‬
‫ליד האש הזאת…‬
‫זה יפהפה.‬
‫מה? אתה חושב שאני יפהפייה?‬
‫כן.‬
‫כן, את יפהפייה. רגע. למה זה מפתיע אותך?‬
‫היית רע אליי כל כך.‬
‫כן, אני יודע. אני יודע, ולא הייתי צריך להתנהג כך.‬
‫פשוט בתקופה הזאת של השנה קשה לי.‬
‫גם הגעתי לכאן כדי להיות לבד, אז אני…‬
‫לא.‬
‫לא רציתי לחשוב על זה שתהיה פה אישה יפה.‬
‫שוב, אני… -לא…‬
‫אני שמח מאוד שאת פה עכשיו.‬
‫זה היה נחמד מאוד.‬
‫טוב…‬
‫כדאי שאלך לעצום עיניים, כמו שאומרים.‬
‫כן.‬
‫אני לא מאמינה שאני כאן כבר כמה ימים.‬
‫כן, עבר שבוע. -וואו.‬
‫אני מרגישה שעברו רק יומיים. רק…‬
‫גם אני מרגיש ככה.‬
‫טוב, לילה טוב, רידג'.‬
‫ותודה.‬
‫כן.‬
‫לילה טוב, ג'וי.‬
‫תראי, שנינו שתינו הרבה ו…‬
‫תראי, אני מנסה להתנהג כמו ג'נטלמן.‬
‫היית גועלי, ועכשיו אתה רוצה להיות ג'נטלמן?‬
‫תראי, ג'וי.‬
‫אני באמת רוצה…‬
‫אבל אני חושש שלא אוכל להוריד ממך את הידיים.‬
‫אני לא רוצה שתוריד ממני את הידיים.‬
‫היי.‬
‫בוקר טוב.‬
‫ישנת טוב?‬
‫כן. כן, ממש טוב.‬
‫אז…‬
‫השמיים בהירים היום.‬
‫אני חושב שנוכל להגיע לטנדר שלי,‬
‫ואוכל להסיע אותך העירה,‬
‫אם את רוצה.‬
‫אתה רציני?‬
‫זה יהיה מדהים.‬
‫אני מחכה בקוצר רוח לחזור לציוויליזציה.‬
‫טוב.‬
‫טוב. אז תתלבשי. אחכה בחוץ.‬
‫אני מחכה בקוצר רוח לעוף מכאן.‬
‫יפה היום. אתה חושב שנצליח להגיע לשם?‬
‫כן.‬
‫היי, אתה בסדר?‬
‫כן, אני בסדר.‬
‫אז בנוגע לאמש, אני…‬
‫תראי, אני מבין.‬
‫היית שיכורה. גם אני הייתי שיכור.‬
‫אם את רוצה לשכוח מזה, אני מבין לגמרי.‬
‫קדימה. בואי נתחיל ללכת.‬
‫יפה כאן כל כך.‬
‫אנחנו קרובים.‬
‫היי.‬
‫עדיף שנמשיך להתקדם.‬
‫אני לא רוצה להמשיך להתקדם. אני רוצה לדבר איתך. עצור.‬
‫עצור.‬
‫מה קורה?‬
‫כלום. אני רק מנסה להחזיר אותך לחיים שלך.‬
‫מה קרה? עדיף שתגיד לי.‬
‫תראי, כדאי שנמשיך להתקדם. -תגיד לי.‬
‫אתה לא יכול להמשיך לרוץ להרים ולהסתתר‬
‫בלי להתמודד עם הרגשות שלך.‬
‫זה לא מה שאני מנסה לעשות. -אז מה העניין?‬
‫תראי, זה היה רק סקס, טוב?‬
‫היית שם.‬
‫אז אקח אותך למקום שאת רוצה להיות בו.‬
‫טוב.‬
‫- שריף -‬
‫שלום לכם.‬
‫שריף. -היי.‬
‫אלוהים אדירים. -אני בסדר.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫חשבתי שהם הרגו אותך, כמו ב"תברח".‬
‫תפסיקי. אני בסדר. אני באמת בסדר.‬
‫את בטוחה? -כן.‬
‫כן. -טוב.‬
‫ג'וי, אני מצטער, על הכול.‬
‫זה בסדר. -הוא סיפר לי הכול.‬
‫וגם החברות שלך סיפרו לי. אז אני מבינה למה חשבת את זה.‬
‫לא, זה בסדר.‬
‫תפסיקו, ברצינות. אני מבינה את זה עכשיו.‬
‫טוב, אז תעזרי לי להבין.‬
‫אספר לך אחר כך.‬
‫היי, רידג'.‬
‫היי.‬
‫טוב כל כך לראות אותך. -כן.‬
‫ומי זה, לעזאזל?‬
‫זה רידג'. האמת היא שהוא הציל את חיי.‬
‫טוב.‬
‫אז זו הסיבה שלא שמענו ממך.‬
‫קיבלת ז' הרים.‬
‫לא, כבר אמרתי לך, איבדתי הכול.‬
‫איבדת הכול בזמן שחטבת אותו?‬
‫אלוהים… -הרווחת משהו.‬
‫אני שמח שמצאת אותה.‬
‫קדימה. אוכל להחזיר אתכן העירה.‬
‫אחריי. -רגע. אני צריכה להיפרד ממנו.‬
‫טוב, מסתבר שלא.‬
‫קדימה.‬
‫אלוהים, חברה. אני שמחה שאת בסדר.‬
‫אני ממש שמחה.‬
‫חברה, היא לא נראית בסדר.‬
‫אני בסדר. באמת.‬
‫את חושבת על החתיך הזה.‬
‫זה באמת משהו מהרומנים הרומנטיים שלך.‬
‫איך מצאת את הגבר השחור הזה בשלג הלבן הזה, לעזאזל?‬
‫טוב. הוא התייחס אלייך יפה?‬
‫בהתחלה לא, אבל ככל שחלפו הימים, הוא היה מדהים.‬
‫מה שם משתמש האינסטגרם שלו? -אין לו, או רשת חברתית בכלל.‬
‫לעזאזל.‬
‫אז הוא רוצח סדרתי?‬
‫חברה… -לא, הוא לא רוצח.‬
‫הוא רק מיושן.‬
‫ממש מגניב שלא אכפת לו מהדברים האלה.‬
‫אין לו טלפון סלולרי. הוא נוסע העירה כדי להשתמש בטלפון.‬
‫חברה, איזו שנה זו?‬
‫אני מבטיחה לך שזה לא היה משנה איתו. היה פשוט כל כך.‬
‫מתי תדברי איתו שוב?‬
‫לא אדבר איתו.‬
‫היו לו יותר מדי תנודות במצב הרוח וביום האחרון הוא היה ממש רע, אז…‬
‫סליחה. אפשר לקבל משקה בשבילה?‬
‫מצטערת, גברתי. לא במחלקת תיירים.‬
‫- חודש לאחר מכן -‬
‫ג'וי?‬
‫כן?‬
‫זה קלייבורן רוסמור,‬
‫הבעלים של כתב העת "אופנה אופנה".‬
‫כן, אני מכירה היטב את העבודה שלך והעיצובים שלך.‬
‫תודה.‬
‫מישהו מנסה להכפיש את שמי.‬
‫מיס לין, העיצובים האלה, האם את עיצבת אותם?‬
‫לא, לא, לא. כולם של פט-טריק.‬
‫רואה? אמרתי לך. -לא מהר כל כך.‬
‫נשלח אלינו דוא"ל עם כל מיני ציורים‬
‫ועם ספר עיצוב מ-2012, והשם שלך מופיע על כולם.‬
‫אז את לא חייבת להגן עליו. -היא לא מגינה.‬
‫פט-טריק.‬
‫ובכן?‬
‫ובכן, אלה העיצובים שלי,‬
‫אבל פט-טריק הוא זה שהפיח בהם חיים.‬
‫הוא הוסיף את כל הדברים שהפכו אותם ללהיט.‬
‫אם תסתכל… אם תסתכל על זה, תראה…‬
‫אני לא יכול להסביר לך כמה אני מאוכזב ממך.‬
‫ממני? -כן.‬
‫אי אפשר שמישהו ישלח דוא"לים‬
‫שטוענים שהחברה הזאת מפלה מעצבים שחורים ומתעלמת מהם.‬
‫אנחנו יודעים שאת עשית זאת. -זה הגיע מהמחשב שלך.‬
‫ניאלץ לפטר אותך.‬
‫ושיהיה לך בהצלחה לעבוד שוב בתעשייה הזאת.‬
‫ממש חבל.‬
‫היא תשמח מאוד. אנחנו מכינות ארוחת ערב. היי.‬
‫מה עשית? -אמרתי לה לא לעשות את זה.‬
‫נמאס לי שהוא מנסה לנצל אותך ככה, טוב?‬
‫ולקרוא את זה בבלוגים ודברים כאלה.‬
‫אז שלחתי את זה למעסיקים שלו, והם אמרו שהם יבדקו את זה.‬
‫זה טוב.‬
‫פוטרתי.‬
‫מה? -מה?‬
‫כן. והוא אמר לי שלעולם לא אעבוד שוב בתחום הזה.‬
‫אז תודה שהרסת לי את החיים. -לא, ג'וי, אני לא…‬
‫מה הייתה הסיבה לחזור לכאן?‬
‫היו לו חיים פשוטים כל כך,‬
‫ולא הייתי צריכה לדאוג ללחץ הזה ולשטויו…‬
‫ג'וי, אפילו לא התכוונתי שזה… -אמרתי לך לא להיכנס לזה.‬
‫לעזאזל. -טוב, ג'וי… ג'וי.‬
‫היי.‬
‫מה?‬
‫מה אתה עושה כאן?‬
‫טוב,‬
‫חזרתי הביתה…‬
‫ודיברתי עם אבא שלי.‬
‫הקשבתי לעצתך ו…‬
‫הקשר שלנו טוב עכשיו.‬
‫וסיפרתי לו ולאחים שלי עלייך,‬
‫והם אמרו לי שאני צריך לבוא לפה, אז…‬
‫תראה.‬
‫היה לנו שבוע טוב, אבל לא אתן לך להחליף לי מצבי רוח.‬
‫אני לא אעמוד בזה כרגע, אז אם לא אכפת לך,‬
‫תודה שבאת, אבל אני לא יכולה לעשות את זה כרגע.‬
‫רגע. רק תני לי חמש דקות, בבקשה. רק תני חמש דקות מזמנך.‬
‫אני מבטיח.‬
‫נוכל לדבר איפשהו?‬
‫אנחנו אמורות להיות חברות טובות, והיא מתנהגת…‬
‫ג'וי, אני ממש מצטערת.‬
‫אתן זוכרות את רידג'.‬
‫היי.‬
‫חוטב עצים. -חוטבולבול.‬
‫בוא. בוא.‬
‫כן. אתם לא ממש מחכים.‬
‫תודה. -לאט.‬
‫תתרחקו מהדלת.‬
‫העיר הזאת מטורפת.‬
‫את הסיבה היחידה שבאתי לפה בכלל.‬
‫תראי, אני… -מה אתה עושה פה?‬
‫מאז שעזבת…‬
‫חשבתי עלייך בכל יום.‬
‫בלי הפסקה.‬
‫ותהיתי אם אולי חשבת עליי אותו דבר.‬
‫רידג', אפילו לא נפרדת ממני לשלום.‬
‫יודע מה? לא אעשה את זה.‬
‫אבל את יודעת מה היה העניין, נכון?‬
‫לא אכפת לי ואני לא אנחש.‬
‫אז תודה על הפרחים, אבל לא אעשה את זה.‬
‫אמרת שאת תמיד מתאהבת באנשים שלא מחזירים לך אהבה.‬
‫אבל, ג'וי, אני אוהב אותך.‬
‫אני מאוהב בך, ג'וי.‬
‫תראי, חשבתי…‬
‫חשבתי שהבנתי הכול.‬
‫חשבתי…‬
‫חשבתי שהדרך שלי היא הדרך הנכונה.‬
‫אבל שיבשת את היכולת שלי להיות לבד.‬
‫הראית לי שהייתי בודד.‬
‫ג'וי,‬
‫חיינו את מה שחשבת שאת רק יכולה לקרוא עליו.‬
‫תראי, לא הייתי צריך להגיד את הדברים האלה‬
‫על מה שהיה הלילה הטוב בחיי.‬
‫אני רק… חשבתי שלא רצית…‬
‫אני מצטער.‬
‫אני מקשקש, אבל…‬
‫אני אישאר בעיר הלילה, ורציתי שתדעי את זה.‬
‫אני אטוס מחר, אבל…‬
‫אני נשאר כאן בשבילך.‬
‫אז איבדתי את העבודה שלי ונגמרה לי הקריירה.‬
‫לא. את תמצאי דרך.‬
‫לא, אני רק רוצה להסתלק מכאן ולהשאיר את הכול מאחור.‬
‫היה נהדר כל כך להיות שם איתך.‬
‫חושב שתוכל לסבול אותי עוד שבוע? יש לי זמן עכשיו.‬
‫אני חושב שאת כועסת על העבודה הזאת ומתוסכלת ממנה.‬
‫את אוהבת אותה כמו שאני אוהב עצים יותר מאנשים.‬
‫אלה היו הימים הכי טובים בחיי.‬
‫כשאני ואתה היינו שם.‬
‫בלי בעיות.‬
‫היו לנו כמה בעיות.‬
‫אני רוצה ללכת איתך.‬
‫אני חושב שאת עושה את הדבר שלא רצית שאני אעשה.‬
‫את בורחת.‬
‫אני לא בורחת. אני פשוט לא רוצה להיות כאן.‬
‫טוב.‬
‫את בטוחה? את באמת בטוחה?‬
‫כן.‬
‫אז אקנה לך כרטיס טיסה עכשיו.‬
‫טוב. רק אם אתה בטוח שאתה רוצה שאבוא.‬
‫אני רוצה.‬
‫טוב.‬
‫אז בסדר.‬
‫דיברנו כל הלילה. אני צריכה להתקלח ולהחליף בגדים.‬
‫טוב.‬
‫רוצה לראות משהו מצחיק?‬
‫כן.‬
‫היי. -שלום לכם.‬
‫רק התעמלנו.‬
‫בסדר.‬
‫רגע. לפני שתלכו…‬
‫לעזאזל.‬
‫רידג' ואני נטוס לקולורדו לשבוע.‬
‫כן.‬
‫צריך לשלם שכר דירה השבוע, ילדונת. -כן.‬
‫אשאיר כסף.‬
‫אז מתי אתם עוזבים? -אנחנו עוזבים עכשיו.‬
‫אבל… -מה?‬
‫טוב, המעסיק שלך התקשר.‬
‫והם רוצים שתגיעי למשרד.‬
‫מה עשית?‬
‫כלום. אני נשבעת. כלום. -כלום.‬
‫אני לא אגש לשם.‬
‫כדאי לך. -ליטיה.‬
‫טוב, יש לנו זמן. אפשר לעצור שם.‬
‫אתה יכול לשבת כאן.‬
‫טוב. -אני לא יודעת מה העניין.‬
‫טוב.‬
‫הנה את.‬
‫חיכינו לך. אני רוצה לדבר איתך.‬
‫על מה? -מספיק עם זה.‬
‫האם זה ספר העיצוב שלך?‬
‫בדקנו אותו.‬
‫והמרצה שלך, שלמדתי איתו,‬
‫שלח לי אפילו עוד עיצובים ישנים שלך.‬
‫הם מצוינים.‬
‫כשאני חושב שניסית להציל את פטריק…‬
‫פט-טריק. -כן.‬
‫יש לך יושרה רבה, גברתי הצעירה.‬
‫אני אוהב את הנאמנות שלך, אבל זה לא עובד בתחום הזה.‬
‫אז…‬
‫דיברתי עם מועצת המנהלים, ויש לנו רעיון.‬
‫היום יהיה היום האחרון שלו.‬
‫עיצובי פט-טריק יהיו עכשיו שלך.‬
‫- עיצובי ג'וי לין -‬
‫אנחנו רוצים דם חדש וצעיר.‬
‫אז את עכשיו המעצבת הראשית החדשה של כתב העת "אופנה אופנה".‬
‫לא נכון.‬
‫זה לא סוף הסיפור.‬
‫לא…‬
‫זה שייך לנו.‬
‫מידת דוגמה.‬
‫להתראות.‬
‫אז מה את אומרת?‬
‫האמת…‬
‫אני חושבת שאני לא רוצה לעסוק יותר בתחום הזה.‬
‫כשחלמתי על זה, חשבתי שזה יהיה משהו אחר.‬
‫זה לא מה שאני רוצה מהחיים שלי.‬
‫אני מצטערת.‬
‫את צוחקת עליי?‬
‫מוכן? -כן.‬
‫רגע.‬
‫אז מה קרה?‬
‫הם הציעו לי ליין משלי.‬
‫רגע. אז לאן את הולכת?‬
‫לא רציתי לעשות את זה.‬
‫ג'וי.‬
‫מה? יודע מה?‬
‫כשהייתי שם איתך, הרחק מכל זה,‬
‫היה לי טוב כל כך.‬
‫זה הדבר שדיברת עליו‬
‫והדבר שחלמת עליו בבקתה.‬
‫כן, אבל באיזה מחיר?‬
‫העברתי זמן רב מדי מחיי ברדיפה אחר פנטזיות.‬
‫אלך בדרך שלי ולא אשתתף במרוץ המטורף הזה.‬
‫תראי, לא, ג'וי.‬
‫את חייבת לעשות את זה.‬
‫למה?‬
‫זה החלום שלך,‬
‫ואני לא מוכן שבעוד כמה שנים בקולורדו‬
‫תכעסי עליי כי לא ניצלת את ההזדמנות.‬
‫רגע. "בעוד כמה שנים"?‬
‫אני רוצה להתחתן איתך, ג'וי.‬
‫אני רוצה שתהיי אשתי, ואני יודע את זה.‬
‫אז תהיה לנו קולורדו, ואת תעבדי כאן.‬
‫ואהיה לצידך בכל פעם שתזדקקי לי. אבל את חייבת לעשות את זה.‬
‫אבל מה אם אני איכשל?‬
‫טוב. אז זה העניין.‬
‫זה העניין. את מפחדת.‬
‫גם אני פחדתי עד שהכרתי אותך.‬
‫אילצת אותי להתמודד עם מה שהפחיד אותי, הכעיס אותי והעציב אותי.‬
‫ואיזה גבר אהיה אם לא אאתגר אותך לעשות את אותו הדבר?‬
‫אז…‬
‫אז קדימה.‬
‫רק תנסי.‬
‫מה איתך? אתה לא אוהב את המקום הזה.‬
‫אהיה כאן בכל פעם שתזדקקי לי.‬
‫אתה תקנה טלפון סלולרי.‬
‫כן, כל דבר בשבילך. כן.‬
‫בואי הנה.‬
‫עכשיו תיכנסי לשם.‬
‫אחכה לך כאן, טוב?‬
‫בסדר.‬
‫טוב.‬
‫אם אעשה את זה,‬
‫אני רוצה להיות בטוחה שלכולם ברור איך מתייחסים כאן לאנשים.‬
‫אני מקשיב.‬
‫אתה יכול לנשק את הכלה.‬
‫- האושר של ג'וי מאת טיילר פרי -‬
‫תרגום כתוביות: צחי טולדו‬
‫בקרת כתוביות נעמי מאזוז‬