Vi kan bara säga att vi förbereder oss för en stor katastrof
som kan utplåna mänskligheten i en nära och reell framtid.
TIDIGARE I PARADISE
Jag vet att allt låter långsökt, men vet ni när det inte verkar långsökt?
Om knappt tio år när en tsunami dränker hela USA:s östkust.
Kan du komma in, Marsha? Xavier ska ta med mig på en promenad.
När Versailles utlyses spelar ni in talet.
Vi åker när vi vet den säkraste vägen till Joint Base Andrews.
Du måste tala allvar med din fru.
Resor till Atlanta är inte längre riskfria.
- Hon har inte lyssnat på mig på 20 år. - I värsta fall får vi väl hämta henne där.
- Åk inte. - Jag älskar dig.
Vi ses om tio dagar.
Din fru lever där ute.
Om du slutar med det här tramset kan jag hjälpa dig att hitta henne.
Nu rapporterar Bill Roberts från FN.
28 OKTOBER 1962
Nu väntar den sista akten av den nästan två veckor långa Kubakrisen.
Ambassadör Adlai Stevenson talade till FN:s säkerhetsråd idag.
Denna resolution uppmanar som en tillfällig åtgärd enligt artikel 40
till nedmontering och tillbakadragande av alla robotar och vapen på Kuba.
Ledare världen över jublade, då en fredlig lösning...
- Fick du åka hem? - Vi fick information för en timme sen.
Den kärnvapenbestyckade sovjetiska ubåten hade ingen kontakt med Moskva.
Den som vände om?
De beordrades avfyra alla robotar om de blev trängda.
Kaptenen beslutade på eget bevåg att inte göra det.
Herregud...
Det kommer att hända igen, Miriam. Det är oundvikligt.
Tänk om fel person sitter vid spakarna nästa gång.
Tänk om han bestämmer sig för att inte vända om.
Du är trött. Kom och lägg dig.
Du kan inte rädda världen ikväll.
Okej.
- Hörde du mig inte? Din fru lever. - Skitsnack. Jag spelar inte dina spel.
- Det är inte skitsnack, agent Collins. - Allt förstördes. Det är atomvinter.
Det trodde vi i början.
Expeditionen, de fyra som inte återvände...
De dog inte på grund av miljön, utan för att de förde hit en överlevande.
Vilket jag beordrade dem att inte göra!
Det skulle skapa problem, så jag tog hand om dem.
Jag låter som en Bondskurk. Jag svär att jag inte är ett monster.
De som hävdar att de inte är monster är ofta just det.
Expeditionen satte upp kortvågssändare så att vi kunde kommunicera.
De fungerar än, och jag har lyssnat.
Cameron Middleton från Zanesville, Ohio. Om Carla eller Joseph Middleton lyssnar
så ska jag till Colorado Bunker Complex.
Jag letar efter säkra passager till Colorado. Kansas är bestrålat.
...ett samhälle söder om Paso Robles. Flera medlemmar ska slå läger där.
Det finns överlevande.
De letar efter oss. Din fru är nog en av dem.
Säg inte så. Hon var i Atlanta. Det var en direktträff. Ingen överlevde.
- Presidenten gjorde nåt den dagen. - Lögn. Jag var med honom.
- Jag var med honom hela jävla dagen. - Du vet inte allt som hände.
Jag var där!
Jag var där.
Vi fortsätter bevaka situationen som började i Antarktis
och orsakar förödelse och kaos i världen. Det här är vad vi vet just nu.
För drygt tre timmar sen
fick vad forskare kallar en megacaldera eller supervulkan
ett utbrott under Antarktis istäcke. Miljontals ton aska nådde atmosfären.
Explosionens kraft splittrade stora delar av shelfisen
som smälte till biljoner liter vatten
och utlöste en tsunami som rör sig norrut i nästan 1 000 km/h.
Vissa rapporter indikerar att vågen kan vara så hög som 90 meter.
Teri, var är du? Planet borde ha landat.
Alla kustområden i USA har inlett tsunamibevakning.
Planet borde ha landat för 20 minuter sen.
Får du mina sms?
- Xavier. - Nåt som ökar kaoset och förvirringen...
Hörde du att den når DC om fem timmar? Xavier!
Varför står ni utanför dörren till kabinettsrummet?
Fråga inte mig. Det är min tredje dag. Är det inte normalt, sir?
- Vi följer bara order och vet inget mer. - Är det där Melbourne?
Nancys familj bor där.
- Ashbridge-skolan. - Kan du ge mig 20 sekunder?
- Det är Xavier Collins igen. - Vi är lite upptagna.
Jag vet. Men James och Presley måste hålla sig nära Jeremy Bradford.
- Du har redan sagt det. - Jag vet. Nån kommer och hämtar dem.
- Om de får sina mobiler kan jag prata... - Adjö, mr Collins.
Fan!
Vad vet du?
Kabinettet samlas. Det finns en plan, och jag hörde ordet "Versailles".
Jag skulle berätta om jag visste.
Måste jag hämta Edward på dagis? Han har hälsoproblem.
Prata med honom. Jag har arbetat med presidenten sen senatskampanjen.
- Edward kan inte lämnas ensam. - Okej. Jag håller dig underrättad.
Ur vägen! Vicepresidenten på väg.
- Hemligstämplat! - Förlåt, sir.
- Jag behöver en stund med presidenten. - Skojar du?
- Ryssland är totalt nedsläckt. - Tack, Henry. Vi vet. Sätt dig.
Ta en paus och kanske en Valium. Militärledningen går igenom det.
- General Curtleigh? - Ja, sir.
Som vicepresidenten noterade får vi inte kontakt med Ryssland.
Vi försöker bekräfta om Svobodakuppen lyckades.
- Allt tyder på det. - CIA kan bekräfta det.
Det är trupper vid kinesiska gränsen. Längs Argun, Amur och västra Mongoliet.
De tycks förbereda ett landövertagande.
Vi känner bara till Svobodagruppens ledare...
- Cherkin, oförutsägbar och hänsynslös. - Jag skulle just säga det.
Därför är militärledningens rekommendation att vi går över till DEFCON 3.
- Flygvapnets beredskapstid är 15 minuter. - Herregud... Nåt annat?
FN:s säkerhetsråd sammanträder om två timmar.
Vi förlorar ju Florida om två timmar!
Jag har sagt det förr, men då handlade det om elektorskollegiet.
Okej. Hur illa är det?
Jag vill veta. Går världen under nu?
Hälften av världens ledare säger det. Tories i England menar
att vulkanen är för långt bort för att påverka deras ö.
- Det kommer att påverka dem, sir. - Det här tycks vara slutet.
Och Australien? Har nån haft kontakt med Melbourne?
Melbourne är borta. Jag är ledsen, Henry.
- Hela Nancys släkt... - Sydney också. Alla kuststäder.
Nya Zeeland är borta. Argentina också, frånsett bergsområdena.
Chile, Sydafrika... Måste jag fortsätta?
Var är mina nördar? Forskare, kom igen nu. Ni sa att vi skulle få en varning!
Dagar eller veckor. Vad fan hände?
Vi trodde att vi skulle få en varning.
Men allt skedde snabbare än modellernas värsta scenarion.
Vi räknade med tio dagar från seismisk aktivitet till utbrott.
- Men vi fick bara minuter. - Vi ska inte fatta fel beslut.
Gå över till DEFCON 3. Ja eller nej, rörande Versailles?
- Militären? - Ja.
- Inrikessäkerhetsdepartementet. - Skippa titlarna för fan.
- Ja. - Ja.
Okej. Då utlyser jag Versailles.
Just nu närmar sig en stor våg Indonesien.
Snart når den Indiens södra kust. Dr Louge, när är det här över?
När det är klart.
När den har gått mellan Nordpolen och Antarktis ett dussin gånger till.
Allt lägre än 90 meter kommer att översvämmas.
Kvar i Atlanta. Det råder flygförbud. Vad ska jag göra?
Marsha, koppla fram min familj när de ringer.
- Har ni tid? - Versailles har klartecken.
Ryan, följ mig.
Så det är över när det är klart.
Det ryktas om ett bunkerkomplex för miljardärer i Colorado.
Tar de ner tavlorna? Chefen, vad fan är Versailles?
- Behöver jag göra nåt? - Jag följer Wildcat och du följer mig.
Jag måste byta slips. Den är för glad.
Jag läste att slipsen härstammar från serbiska legosoldater på 1600-talet.
Jag tar en blå. Det är lite mer lugnande.
Fortfarande på ATL-flygplatsen.
- Gå igenom stegen. - Ni spelar in talet.
Vi tar oss ner till PEOC. Sen för Marine One oss till Joint Base Andrews.
- Efter det vet jag inte. - Ska vi nånstans?
Sir, jag behöver prata med er.
Över till Rebecca i Jakarta, som när som helst träffas av vågen.
- Stämmer det? - Det stämmer, Bob.
Det är svårt att se, men vattenlinjen har dragit sig 5 km ut till havs.
- Är du på en säker plats? - Vi är på toppen av ett 20-våningshus.
- Gick det bra? - Jag vet inte om du hör det där.
Vi träffades precis av en kraftig ljudvåg som har föregått tsunamin
och gått hårt åt flygtrafiken på södra halvklotet.
Det gör ont, och...
Vad...?
Vad...
Vad är det där...?
Herregud! Bort från kanten!
- Förlorade vi henne? - Herregud...
Vi förlorade Rebecca.
Återupprätta kontakten.
Vad händer, pappa? De flyttar några av oss till ett annat rum.
- Det är nog presidentsonens rum. - Bra. Är James med dig?
Förlora honom inte ur sikte. Håll dig nära Jeremy Bradford.
- Lova det. - Jag lovar. Var är mamma?
- Jag jobbar på det. - Folk flippar ut. Mrs Johnson föll.
Det finns en plan. Vi ses snart på en flygplats. Mamma kommer också dit.
Fan...
En plan? Vilken flygplats? Vad vet du?
- Har du pratat med Cal? - Lite. Vi vet snart mer. Ryan!
Fokusera på jobbet nu. Vakta dörren.
"Var lugna. Tsunamin rör sig snabbt, men rädsla rör sig snabbare."
Är det inte lite för optimistiskt? Som om det handlar om en jävla snöstorm.
- När sänds det här? - Efter evakueringen till Andrews.
- Jag får pressen att tro att det är live. - Jag vet inte...
Vi måste följa planen och hålla folk lugna.
Stryk "styrka och motståndskraft".
- Strukturen bygger ju på det. - Känns det viktigt idag, Riley?
Såg du den jävla vågen? Min familj?
- De är på väg till Andrews just nu. - Okej.
Lystring! Jag behöver rummet för mig själv.
- Vi har ett schema... - Jag är redo om två minuter.
Okej, två minuter!
Var lugna, högsta prioritet, säkerställa allmänhetens säkerhet...
Vilket skitsnack.
"Av med skorna, tack." Det var det första jag sa till dig
när vi träffades här på kontoret. Och du gjorde det. Det var så gulligt.
En drink? Det är som en repris av den dagen.
Teri är kvar i Atlanta. Hon satt på det första flyget därifrån.
Men det råder flygförbud hörde jag just, för mobilmasterna är överbelastade.
Samtalen kommer inte fram. Jag visste inget till för tio minuter sen.
Nu är hon fast där. Ni sa att ni skulle fixa ett plan åt henne.
- Lugna dig. Var är dina barn? - I skolan. Med er son, tror jag.
Det låter bra. De hämtas snart. Du träffar dem på planet, okej?
Och Teri?
Nu sätter vi igång.
Rena magin...
Prata med general Curtleigh. Han får hit henne.
MISSADE SAMTAL Teri Rogers-Collins (2)
Det här är dr Teri Rogers-Collins.
- Är det rök i luften? - Vi jobbar på det.
General Curtleigh. Presidenten bad mig prata med er.
Skynda dig.
Min frus plan har flygförbud. Presidenten sa att ni kan få hit henne.
- Bara fakta. Var? - Atlantas flygplats.
- Och hon finns på Versailleslistan? - Dobbins ARB.
- Följ med honom. - Hon måste till Dobbins flygbas.
40 km från Hartsfield-Jackson.
- Har hon bil? - Jag vet inte.
- Vad heter hon? - Teri Rogers-Collins.
Sista transporten lyfter om en timme och 15 minuter. Få dit henne.
Gör er redo.
Bästa rutt: två timmar och tre minuter
Det är för lång tid.
Be Tompkins möta mig utanför Ovala rummet.
- Vad behöver du? - Ta över ett tag. Jag är tillbaka om fem.
Inspelning!
Kära landsmän, som ni säkert är medvetna om
har en katastrof drabbat södra halvklotet.
Bilderna är oroväckande, men vi måste hålla oss lugna.
Tsunamin rör sig snabbt, men rädsla rör sig snabbare.
Det här blir en utmanande tid. Vi tror att skadorna blir omfattande.
Rapporter från Frankrike tyder på en bunker i de övre Alperna.
Vad galet. Min syster fick ett förra veckan.
- Garcia! - Det är ofattbart. Varför tog du Tompkins?
Ge mig snabbaste rutten till Dobbins ARB från Hartsfield-Jackson.
- Det är Teris enda väg därifrån. - Jag fixar det.
Åk till Dobbins ARB snarast, detaljer är på väg.
- Det här är dr Teri-Rogers Collins. - Chefen...
Be henne ta väg sex och fem till Marietta. Det borde ta 45 minuter.
Och skicka tillbaka Tompkins. Hon koordinerar helikoptrarna.
USA har klarat stora utmaningar förr. Det här blir inget undantag.
När dammet har lagt sig ska vi gå vidare - som amerikaner.
Som en ledstjärna i en mörk värld. Tack. Gud välsigne er alla.
Bryt.
- Ta bort den här skiten. - Utrym rummet! Sätt fart!
Flera robotkluster har bekräftats längs rysk-kinesiska gränsen.
Mitt huvudämne var litteratur.
Ryssland och Kina beskjuter varandra. Både i luften och på marken.
- Båda tros förbereda kärnvapenanfall. - Det är inte oväntat.
Regeringar kommer att börja säkra resurser för det som väntar.
- Okej. Tidvattnet stiger och sjunker. - Ja, sir.
Två flygbaser i Danmark tycks ha träffats av inkommande robotar.
- Från vem? - Vi vet inte. Men Danmark är med i NATO.
- Vi rekommenderar DEFCON 2. - Och att evakueringen påskyndas.
Man har förväntat sig seismisk aktivitet där i två år.
- Tack vare fortsatta koldioxidutsläpp... - Är vulkaner skapade av människor nu?
Stigande globala temperaturer reducerade Antarktis ismassa.
Från historien vet vi att våra handlingar fick skorpan att spricka.
Så jag skulle säga att vi spelade en stor jävla roll.
- Vi behöver inte använda ett sånt språk. - Jaså, det behöver vi inte?
Jag får invänta en riktig katastrof innan jag säger "jävlar" eller "skit".
Mr Markley, era oljebolagscheckar kommer att vara meningslösa.
- Tack och lov. Jag har försökt... - Var är du, Teri?
- Utanför flygplatsen. Vi är några som går. - Du måste till Dobbins flygbas.
- Okej, men jag har inte... - Jag skickade en karta.
Ta väg sex och fem till Marietta. Inga motorvägar. Sen flyger de hit dig.
- Du har en dryg timme på dig. Upprepa. - Väg sex och fem till Marietta.
- Men inga motorvägar. - Jag har ingen bil.
- Stjäl en. - Men hur...
...senaste nytt från Los Angeles.
En katastrofal jordbävning med magnitud 8,9 har drabbat staden.
Vi ser bilder av förstörelsen. Motorväg I-10 har kollapsat.
Vad fan händer? Världen tycks rasa samman.
Tillbaka till dörren. Du kan återvända till Garcia nu.
- Vi försöker uppdatera... - Jag behöver din hjälp.
Jag vet att presidenten hjälper dig. Jag bryr mig inte om mig själv
men du måste rädda Edward.
Min syster släpper av honom. För honom i säkerhet.
Lova mig det!
...vulkanisk aska slungas fortfarande upp i stratosfären.
Det ordnar sig.
Det innebär: inga grödor, ingen mat, oändlig vinter.
- Vad händer då? - Jag vet inte. Fråga en jävla dinosaurie.
-Sänder vi, Bob? Är det bara jag här? - Nej, vi fortsätter sända.
De modiga kvinnorna och männen i nyhetsrummet har beslutat
att vi ska sända så länge vi kan.
- Gör plats. - Dr Louge, ni har forskat...
Agent Collins? Specialagent Robinson, ansvarig för evakueringen.
Agent Ryan Noble. Jag är ny.
När presidenten har nått PEOC kommer de andra ner i skift.
Där inväntar ni mina order.
Vi är på väg till flygplatsen.
- Tråkar jag ut dig? - Nej.
Eskortera Wildcat till PEOC, skift, invänta order. Uppfattat.
- Och jag? - Du stannar här och vaktar dörren.
Herr president. Den här vägen.
- Vänta... Ge mig en sekund. - Sir?
- Vi måste gå nu. - Ryan och Rainey, spärra av.
- Hämta honom. - Herr president, jag måste...
- Ursäkta mig. Jeffrey, eller hur? - Vet ni vad jag heter?
Det vet alla. Du har tjänat nio administrationer.
- Får jag fråga vad du gör? - Mitt jobb efter bästa förmåga.
Folk har stökat till idag. Jag antar att de är distraherade.
Men det är inte du?
Det ser illa ut, men i min ålder har man sett allt förut.
Jag har upplevt 11 september-attackerna, krig, pandemier...
- Det blir alltid som vanligt igen. - Jag måste insistera.
Du borde ringa din familj. Det är annorlunda den här gången.
Det har jag hört förut, sir.
Imorgon firar vi barnbarnets födelsedag. Jag pratar med dem då.
Tack, sir.
Det här är inte rätt. Vi måste tillbaka till Ovala rummet.
Jag skiter i planen. Jag vill tala i direktsändning.
- Obehöriga stannar här! - Helvete!
- Håll era positioner. - Vad tänker ni säga?
Det förinspelade talet var skitsnack och ska inte sändas!
Folk förtjänar att veta vad som händer. De måste få ta farväl.
- Är utrustningen inkopplad? - Ja, men gör det inte.
Vi måste följa planen och hålla folk lugna. Cal!
- Släpp mig och förbered sändningen. - Fan!
Erica, meddela tv-bolagen.
Herr president, lämna inte rummet förrän jag är tillbaka.
Se till att alla sidodörrar till Ovala rummet är låsta. Ryan!
- Var redo att använda vapnet. - Sir?
Det kan eskalera.
Håll dig lugn. Jag kommer strax.
Rainey!
- Är du Versailles? - Ja. Du också?
- Ja. Svara nu, älskling. - Det här är dr Teri Rogers...
Presidenten börjar prata om fem minuter.
- Kommer det att bli galet? - Det lär bli ett jävla upplopp.
Nej, jag behöver inget sånt. Inte heller ljus och utrustning.
Börja bara sända så fort som möjligt. Och en kopp kaffe! Det lär behövas.
Han kan gå in. Vi hörs om två.
Hunter är också Versailles. Killen med kärnvapenväskan.
- Och Garcia? - Ingen aning.
På väg till flygplatsen med James. Jag delade min godisrulle med honom.
Sätt fart.
Det har varit en ära att tjäna er, herr president.
Det är jag som ska tacka, John.
Dina hamburgare är bäst.
Sändning om 30 sekunder.
Presidenten talar till nationen om en knapp minut.
Ursäkta mig.
- Vad händer? - Är den till mig?
Ingen kommer in.
...Marine One och andra helikoptrar hovrar över södra gräsmattan.
Och jaktplan tycks cirkulera ovanför huvudstaden.
Vi sänder live om tre...
Kära landsmän.
Jag vet att ni är medvetna om situationen vi står inför.
Och jag vill berätta sanningen.
Våra modeller...
indikerar en överhängande världskatastrof. Även här hemma.
Jag berättar det så att ni kan välja var ni vill vara just nu.
Och vilka ni vill vara med.
Det här ämbetet... Jag har inte alltid velat ha det.
Jag har inte alltid gillat det.
Men det har...
Det har gett mig kontakt med människor i hela landet.
Och en sak har alltid slagit mig som sann. Trots allt fult i vår värld...
samt vår tendens att fokusera på det groteska och konflikter...
Trots det...
är ni alla...
anständiga människor.
Ni älskar era familjer, era föräldrar och era barn.
Ska vi ditåt?
Jag hoppas att vi kan hitta den anständigheten och kärleken nu.
Och om jag får vara så djärv.
Till alla er som har betytt nåt för mig personligen...
Ni är för många för att nämna.
Jag älskar er.
Och...
Gud välsigne er och lycka till.
- Nu går vi. - Sätt fart!
- Då går vi. - Följ mig.
- Kan mänskligheten överleva? - Vänta lite...
Jag är ledsen, allihop.
Min syster är här med Edward. Jag hämtar honom.
Marsha...
Jag har varit med er från början. Ni sa att allt skulle bli bra.
Jag kan inte säga nåt som gör det bättre. Jag kan inte erbjuda er säkerhet.
Stanna här om ni vill, men sanningen är att inget hjälper. Åk hem.
- Och vart ska du? - Backa. Det här är den kalla verkligheten.
Vi måste be er att säkra Vita huset tills vi kan ta oss härifrån.
Fortsätt evakueringen. Men er plikt är att skydda presidenten.
- Var är du? - Hur blir det med oss, Todd?!
- Backa! - Lugna dig. Du måste lugna dig.
- Vi flyttar honom nu! - Fortsätt framåt.
- Den här vägen, allihop. - Du lovade mig.
- Mitt barns blod kommer... - Jag kunde inget göra. Jag beklagar.
Gör det inte.
Sätt fart. Skynda på.
Helvete!
SAMTAL MISSLYCKADES
Strunta i grupperna. Lasta in Wildcat.
In med er. Kom igen.
Vi tar nästa.
- Täck dem. - Stanna där! Tvinga mig inte att skjuta!
- Tack för det, Cal. - Håll käften! Det var det rätta.
Vi är inte utom fara än. Marine One träffades och stack.
- Vem sköt? - Jag vet inte.
Folk strömmar ut på södra gräsmattan. Ett CAT-team väntar.
Ni ska med den första helikoptern. Jag hämtar de andra. Vänta inte på oss.
Sätt fart!
Var beredda på skottlossning. Gå!
Håll den här, Ryan.
Herr president, sätt på er den här.
Okej.
Vänta.
- Redo? - Ja.
Öppna dörren.
- Sätt fart! - Håll tillbaka dem!
- Skynda på! - Kärnvapenväskan!
- Ta den. - Ni kan lyfta.
- Det finns plats. - Dina order är att stanna här.
- Nej, jag ska dit du ska! - Det går inte.
- Jag ska dit du ska! - Ryan...
- Vad fan! Han tänkte inte skjuta mig! - Gör ditt jävla jobb!
Lyft! Låt den andra helikoptern landa! Upp! Lyft nu!
Kongressen och Högsta domstolen: Freebird Two.
Kabinett och militärledning: Freebird One. Dubbelkolla era uppgifter.
På planet, mamma är inte här.
Agent Collins! Xavier!
- Jag måste få tag på henne. - Dina barn är ombord.
Jag vet inte var hon är eller vem hon är med.
Det är en omöjlig situation. Jag beklagar.
- Jag kan inte gå ombord utan henne. - Se på mig.
Dina barn behöver dig. Jag behöver dig. Kom nu.
När visste du att hon inte skulle klara det?
När du sa att hon var kvar i Atlanta.
Hon visste ju inte vad som väntade. Varför sa du inget?
- Jag försökte. - Nej. Du antydde!
- Du dansade runt det. - Det eskalerade snabbare än väntat.
- Ja, men jag ser att din familj är här. - Försiktigt.
Jag hade hållit henne nära! Jag hade förberett mig!
Folk hade förberett sig. Men istället spelade du det här spelet!
Jag gjorde mitt bästa i en svår situation.
Kändes det modigt att berätta att världen går under?
Du borde ha sagt det för tio år sen. Se vad du lät hända!
Det räcker!
Om du inte vill ha en plats på planet så står det åtta miljarder andra i kö!
Din fru är borta, och det beklagar jag, men du måste bearbeta det.
Ta hand om dina barn, för de har just förlorat sin mamma.
Vi måste åka nu.
- Kommer du eller inte? - Jag vet inte vad jag ska göra.
Jo, det gör du.
Ni har fått ett informationspaket och ett personligt armband.
Vi lyfter snart mot Colorado.
- Hej... - Pappa!
- Jag trodde inte att du skulle hinna. - Jo då.
- Ställ dig upp. - Var är mamma?
Mår hon bra?
Var är mamma?
Mina damer och herrar, håll i er. Vi kommer att möta ljudvågorna.
Sätt dig och ta på dig bältet. Vänta. Stanna här.
Jag är rädd.
- Herregud! - Vad händer?
Okej...
- Kommer vi att överleva? - Jag är här.
- Vad händer? - Ett av planen störtade!
Jag beklagar.
Jag har hört att den här... kan nå en mobiltelefon.
Använd sambandskontoret.
Militärledningen behöver er där uppe.
Freebird Two störtade av tryckvågen.
Ombord var Högsta domstolen, Kongressen, Todd...
General, vad har du?
Som väntat har flera kärnvapen avfyrats.
- Ett mot Indien och ett mot Denver. - Siktar de på oss?
Vi vet inte. Våra underrättelsenätverk fungerar inte.
Men det är på väg mot er.
Två kärnvapendetonationer har skett vid mongoliska gränsen. Det har börjat.
- Så vi vill avfyra vår arsenal. - Herregud... Mot vem?
Alla kärnvapenmakter. Vi måste förhindra en attack mot bunkern.
- Det är vår enda chans att överleva. - Vår, ja. Och alla andra där ute?
Vårt plan kommer inte att nå bunkern. Tryckvågen orsakade stor skada.
- Vi landar utanför St. Louis. - Vi tar inte lätt på det här.
Utbrottet kommer att förstöra försörjningskedjor och växtproduktion.
Alla nationer med en militär förstår det.
Och de kommer att skydda sig mot eventuella intrång, precis som vi.
Ni måste avfyra dem.
När askmolnet täcker vår himmel kanske de inte kan avfyras.
Ange koden, så är vi redo.
Uppfattat. Lycka till, mina herrar.
Jag tar en paus på kontoret.
När scenariot kördes genom våra modeller blev resultatet alltid detsamma.
Och det var...?
Att supervulkanens utbrott skulle leda till kärnvapenkrig.
Underbart.
När jag blev president...
började jag genast ställa frågor om hemligheterna.
Utomjordingar, JFK:s mördare, Bigfoot... Men det fanns ingenting.
Några småsaker, men egentligen ingenting.
Jag var så besviken. Men sen...
fick jag information om den här. Kärnvapenväskan.
Utrustning som låter överbefälhavaren avfyra hela USA:s kärnvapenarsenal.
Inget tvåpersonssystem. Bara jag...
och de röda koderna.
Skriver jag in dem så börjar det.
Alla känner till väskan. Men bara presidenten vet
vad mer den kan göra...
om jag skriver in den blå koden.
Efter Kubakrisen ville nån överste skapa en strömbrytare.
En säkerhetsanordning. En sammanlänkad samling globala EMP:er
i satelliter, ubåtar, robotar och annat
som skulle förstöra varenda elektronisk krets på jorden.
I mikrovågsugnar, datorer och sina egna satelliter.
Men den skulle även avaktivera kärnvapnen. Kanske till och med i luften.
Det är en strömbrytare som stänger av världen.
Tyvärr skulle det även föra planeten 500 år bakåt.
Men det var bättre än alternativet.
Det skulle ge folk en chans.
Du kan inte överväga det.
- Förarkabinen. - När landar vi?
- Om 20 minuter, herr president. - Tack.
Då har vi gott om tid. Det tar ett tag att stänga ner världen.
Med lite tur är vi inuti berget då.
Alla kommer ändå att dö.
Det är humanare att låta det ske snabbt än att låta dem svälta under ett år.
De behöver en chans.
Vi behöver en chans.
Bunkern förlitar sig på yttre sensorer som visar när miljön utanför är säker.
- Vi kommer att vara blinda och sårbara. - Samantha...
Jag avfyrar inte robotarna. Men jag tänker göra det här.
Sluta... Snälla, sluta!
- Vi är mänsklighetens sista hopp. - Det kanske inte fungerar.
Det var allt.
Agent Rainey!
Om hon inte går härifrån... skjut henne.
- Hallå? - Teri, det är jag.
- Var är du? - Nej, var är du?
Jag kom aldrig fram. Jag försökte, och stal till och med en bil.
Det är okej.
- Är barnen i säkerhet? - Ja. De för oss till en säker plats.
- Var? - Colorado. Nånstans i Colorado.
EMP-TÄCKNING
Samtalet kan brytas snart.
Hälsa dem att det är okej att vara lycklig.
Att mamma älskar dem, vare sig jag är där eller inte.
Det ska jag, älskling.
- Är du kvar? - Jag är här.
Xavier!
- Xavier, hör du mig? - Ja, älskling.
- Jag är rädd. - Var inte det. Jag är hos dig.
Känner du? Jag håller om dig nu.
- Jag skyddar dig. Jag har dig. - Okej.
BERÄKNAT MÅL: ATLANTA
- Teri, hör du mig? - Jag har älskat varje minut.
- Ter? - Lova mig en sak.
- Jag älskar dig. - Jag älskar dig också.
- Mer än nåt annat på jorden. - Detsamma.
EMP-TÄCKNING
Var en bra pappa. Var en bra pappa till dem.
Det tycks ha fungerat.
Kärnvapenförintelse undveks delvis, och inga robotar träffade Atlanta.
Det kan du inte veta säkert.
Folk återuppbygger och hittar sätt att kommunicera.
- Vi letar efter en ny väg till Denver. - ...i ett stort område utanför Atlanta.
Jag letar efter min man Xavier Collins samt mina barn Presley och James.
De skulle till ett komplex i Colorado. Jag heter Teri Rogers-Collins.
Jag och andra överlevande letar efter våra nära och kära.
Om ni vet var Xavier Collins är, hälsa att jag älskar honom.
Var är hon? Hur hittar jag henne?
Låt mig ringa ett snabbt samtal. Sen kan du skjuta mig så mycket du vill.
Det här är tavernan.
Du kanske ska prata med din dotter.
Hej, Mark. Det är Xavier. Låt mig prata med Presley.
Hon är inte här.
- Vad sa du? - Hon är inte här. Jag vet inte varför.
Dna:t från mordet på Cal... matchade ingen i bunkern.
Vår mördare tycks ha kommit utifrån.
Vad har du gjort med min dotter?
Du ska släppa mitt folk, återlämna min vapenarsenal
och ta reda på vem som mördade presidenten.
Och du ska återställa det här stället till det normala
om du vill se din dotter eller fru igen.
Jag kanske är ett monster.