- Varför inte säga sanningen? - Att han mördades?
Att hans surfplatta med statshemligheter saknas
och att vi tror att skaparna av här stället döljer det?
Jag skulle lyssna på det.
TIDIGARE I PARADISE
Cal är död, och vi går vidare
som om inget har hänt. Till och med tivolidagen blir av imorgon!
Jag trodde att ni hade kameror överallt.
Oroa dig inte. Jag tar hand om Robinson, om det behövs.
- Varför stängde ni av kamerorna? - Vi spelade Wii.
Om vi stängde av säkerhetssystemet kunde vi spela hans tv-spel.
Herregud, era idioter...
Jag har ett meddelande från presidenten. Om nåt hände honom skulle jag hitta dig.
Han sa att Billy Pace är farlig.
Fortsätt, Billy.
Skjut nu.
Helvete...!
Värdelösa idiotjävel till brorson. Tveka aldrig.
Det är så de hör dig komma. Tveka aldrig.
Duktig pojke.
Nej.
När nåt inte duger nånting till...
måste det bort.
Vad är det med dig?
Jag sa ju att man aldrig ska tvek...
Pace!
Du är väl Pace? Killen som dödade sin farbror.
Dödade sin farbror för en hund.
- Heter du Billy Pace? - Vem frågar?
Din andra chans.
Hoppa in.
Hoppa in, sa jag.
Ni är här för att ni är våldsamma män.
Vissa har suttit i fängelse. Andra är misslyckade SEAL-soldater.
Där vissa ser oförbätterliga klantar, ser jag möjligheter.
Jag ser legosoldater som strider där regeringar
inte vågar använda sin egen militär, eftersom de är så jävla fega.
Ni får bra betalt för att resa jorden runt,
träffa intressanta människor och döda dem.
Mannen bredvid mig kallas Bull. Han var ett hopplöst klantarsel.
Nu är han en disciplinerad mördarmaskin. Hans mamma är väldigt stolt.
Vem tror sig kunna ta honom?
Jag sa ju att de är ett gäng mesar. Här har vi en köpare.
Ser man på. Börja när jag...
Vi ligger illa till hos Robinson. Det är jag fullt medveten om.
Men, Billy... Jag är för uppspelt för att sova.
- På grund av tivolit. - Tivolit, älskling!
Jag har med mig olika klädalternativ. Och du väljer.
- Okej. - Jag har den här.
Eller... den här.
Jane, vår hemliga romans lär avslöjas om du sätter på dig det där,
för jag lär inte kunna hålla händerna i styr.
Kläderna kanske är lite opassande, men jag kan inte styra andras tankar.
Fan också.
- God morgon på dig också. - Barnen vet inte var jag är.
- Är de aldrig ensamma hemma? - När jag jobbar sent.
Men vi har ett system. Jag berättar det för Presley i förväg.
- Prata med dem innan de går till tivolit. - Är det idag?
Vad galet... Mannen är inte i marken än
och de öppnar tivolit dagen före hans begravning.
- Så... - Så...
- Gårdagen var... väldigt trevlig. - Sluta, jag svimmar.
Angående det jag sa...
Ja... Det kan inte stämma, men jag ska prata med honom.
Okej.
- Vi kanske ses på tivolit. - Just det, tivolit... Ja.
Billy, vi måste prata.
- Var är mamma? - Hon kommer väl?
Alla vapen och förbjudna föremål måste överlämnas.
- Kommer mamma? - Lämna in vapen och förbjudna föremål.
- Jag vill träffa mamma! - Det inkluderar all elektronik utifrån.
Håll er lugna och fortsätt framåt.
- Se till att armbanden sitter fast. - Stig fram och visa armbandet.
Kom.
- Collins, Xavier. Plus två barn och fru. - Min fru... kom inte med planet.
Jag beklagar.
RADERA UPPGIFT?
Tappa inte armbanden...
Fortsätt framåt.
Vi klarade oss nästan inte! Alla är borta. Herregud!
Vare sig ni är poliser, soldater, Secret Service eller privata vakter
så har vi alla samma uppgift. Vi ska bidra med stabilitet.
Collins, eller hur? Billy Pace. De bad mig leta upp dig.
De vill att vi säkrar området och får in folk i bostäderna.
- Vilka bostäder? - Ingen jävla aning. Följ mig.
Billy, vi måste prata.
Du kan inte äta flingor varje dag. Blunda och låtsas att det är äkta bacon.
Du kan äta flingor också, om du lovar att dricka mjölk.
God morgon.
Missförstod jag vårt system? Sist jag kollade hade vi ett.
Jag är...
Om du har nattskiftet måste du säga till.
Jag ber verkligen om ursäkt. Jag bara...
- Jag klantade mig. - Det är ingen fara.
Det har varit några märkliga dagar. Lite låtsasbacon lär få dig att må bättre.
- Vi ska väl dit idag? - Till tivolit? Det vet du.
Vi ses där senare. Jag ska dit och hjälpa bandet.
- Vilket band? - Det som spelar på tivolit.
Okej. Jag försöker bara hänga med... Är du med i ett band?
- Nej, det är Jeremy Bradfords band. - Cals son? Jag trodde...
- Vi gillade väl inte honom? - Han har precis förlorat sin pappa.
Vi umgås bara. Jag sticker nu. Älskar er båda.
Jag älskar dig ännu mer. Njut av...
- Det är nog hormoner. - Hur känner du till sånt?
Pappa, jag har fattat ett beslut som du lär gilla.
Jag är redo för pariserhjulet i år. Det stora. Pappa?
Absolut, det här är ditt år. Jag måste prata med farbror Billy.
Du kan vara hos Carl och Lucy, så ses vi lite senare. Kom.
Av all konstig skit som jag har sett här nere
är barerna helt klart konstigast.
Och de har allt. Här finns mer sprit än i Jamaica.
- Hur kan jag hjälpa er? - Vi säkrar området åt presidenten.
- Ifall han vill komma hit efter sitt tal. - Säkrar området?
Okej, visst. Gör vad ni måste.
- Han sägs dricka som en jävla fisk. - Ni skulle se källaren.
- Den är som två fotbollsplaner med dricka. - Vi bekantar oss med in- och utgångar.
Får jag då bekanta er med den finaste bourbon som finns?
- Gärna. - Vi är i tjänst.
Er förlust. Den kostade tusentals dollar vid ytan.
Fick ni ett hus? Det fick jag. Det är fint.
Min fru blev galen.
- Ja, jag fick ett hus. - Samma här. Jag har aldrig haft ett förut.
Jag sov sällan inomhus.
- Låt mig inte dricka det här ensam. - Jag vill inte vara oförskämd.
För världens undergång.
Är du en känd bartender? Hur fick du jobbet?
Min fru är en av världens främsta atmosfärforskare.
Så de fick två till priset av en. Jag är ju en framstående mixolog och allt.
Hur fulla måste vi bli för att glömma att vi är inuti ett berg?
- Det vill jag ta reda på. - Ja.
Kom. Vi måste föra dem till arenan.
De har en jävla arena.
"Att gå vidare kräver engagemang och hårt arbete." Det är bra, tack.
"Nu börjar det nödvändiga arbetet med att skapa en ny väg framåt."
Låter det som jag? Är det vad folk vill höra just nu?
Det låter bra, sir.
Vad säger vår nya, läskiga kille? Är det rätt vibbar för situationen?
Prata fritt. Vad tror du att folk behöver höra just nu?
- Hela situationen är åt helvete. - Pace!
Jag är inte oskuld, Xavier. Fortsätt.
Allt där uppe är borta. Det här är inte normalt.
Folk vill nog höra sin president säga det.
Sir.
Jag gillar det. Jag gillar honom.
Okej. Tack för rådet, sir.
Jag skulle knulla honom.
Jag är på jobbet. Vi ses senare.
- Klarar du verkligen det här? - Ja, jag...
Jag mår bra. Jag bara...
Jag minns hur mycket pappa älskade tivolit.
Det påminner alla om att det kan finnas glädje här nere också.
Eller vad han nu brukade säga.
Det känns bara fel. Att spela dåliga 80-talslåtar
åka töntiga karuseller och ödsla tid. Särskilt efter...
Du ödslar inte tid. Du spelar musik för människor som bor i en grotta.
- Och du skänker dem glädje och skit. - Glädje och skit?
Glädje och skit är inte så illa. Underskatta inte glädje och skit.
Men det känns rätt jävla konstigt.
HEMLIGSTÄMPLAT
1. Bogotá, Colombia 2. Nationell säkerhet 3. Personskydd
Idealisk kandidat för Paradise.
...tidigare dömd för andra...
- Chefen, vad gör du här? - Hej, Jane.
- Jag tog bara hand om lite pappersarbete. - Samma här.
Jane... Jag vet att du står Billy nära.
Jag vet att du... står honom väldigt nära.
Va? Nej, vi är vänner, men...
- Har du märkt nåt konstigt med honom? - Inte direkt.
Han kanske har varit lite distraherad. Han brukar se fram emot tivolit.
Det är svårt att tro att han gillar åkattraktioner, sockervadd och sånt.
Han är en komplicerad man. Eftersom han gillar sånt.
- Det är helgdag. Gå dit och fira. - Ja, vi ses där.
UNGDOMSANSTALT
Hemingways daiquiri. Det är min jubileumsdrink. Äkta vara.
Var försiktiga. Man blir plakat av den.
- De klarar det. Du skulle bli imponerad. - Jag är svårimponerad.
- Allt väl, chefen? - Ja.
Två månader.
Jag har varit här nere i två månader. Allt börjar normaliseras.
Det normala gör mig nog mest ledsen.
En bartender som kysser sin fru. En drink på en bar med en vän.
Och för en sekund glömmer jag...
vad jag har förlorat.
- Du kallade mig din vän. - Dra åt helvete.
Jag vet inte.
Den gamla världen...
Den började sparka skiten ur mig i ganska ung ålder.
Så jag antar att jag svarade med samma mynt.
Det finns saker som jag har sett och gjort...
Om du visste vad, skulle du inte sitta här.
Jag vill inte låta som en skitstövel, men...
Allt här nere som är bra och normalt...
får mig att känna mig normal. Det får mig att må bra.
Jag hade aldrig nåt sånt i den gamla världen
som gav mig en omgång innan den lärde mig alfabetet.
Jag tog aldrig en drink med en vän i en bar.
För... jag hittade ingen.
- Fanns det inga barer i din stad? - Precis.
Du borde komma förbi nån gång. Träffa barnen och äta middag.
- Eftersom vi är... - Bästa vänner.
- Det sa jag inte. - Jo, med ansiktet.
Vad ska jag ha på mig?
- Jag tog med pinot, för det lät roligast. - Du ser galen ut.
- Ungar... Jag vill presentera er för nån. - Helvete! De är mindre än jag trodde.
Förlåt.
Det här är Billy. Han har aldrig sett barn förut.
Det är inte sant.
Trevligt att träffas. Jag heter Billy och är er pappas nya bästis.
Så ni kan kalla mig farbror Billy, om ni vill. Eller inte.
Det här går ju bra. Jag ångrar att jag gick ner på knä, men här är vi.
Det här är en låt av ett band som pappa älskade: Poison.
"Tidernas bästa ballad." Hans ord, inte mina.
Jag vill tacka min vän som fick mig att våga det här.
Hjälp mig att rangordna de här sakerna. Äta funnel cake,
testa åkattraktioner, göra fejktatueringar och tända tomtebloss.
Tomteblossen tänder vi senare. När det blir mörkt.
- Du älskar det här, va? - Det gör du också!
Jag behöver prata med dig, Pace. Inte med din tv-spelspartner.
- Här? - Nej, på månen.
- Vad fan har du på dig? - Mina tivolikläder. Jag är inte i tjänst.
Din kompis Xavier är på Sinatras radar. Där vill man inte hamna. Kom nu.
Det är bara ett pariserhjul.
Det måste vara en av de säkraste attraktionerna.
Statistiskt sett borde den snurrande saken vara mycket farligare.
Säg till om du ser farbror Billy.
Vet du vad? Vi går hitåt.
Ska vi dit direkt? Ingen uppvärmning, inget kanderat äpple?
Jag borde nog kissa först.
Jag borde göra nummer ett först. Jag menar allvar, pappa.
Kom igen!
- Pappa! Jag måste på toa först. - Okej, kom.
Hej... Jag letar efter din pappa.
Vem är skitstöveln? Ska jag bryta armen på honom?
Är det presidentsonen med det irriterande håret?
- Hans hår är inte irriterande. - Det är det visst.
- Hur visste du det? - Att lägga märke till saker är mitt jobb.
- Dessutom är ni väldigt uppenbara. - Som om du och Jane inte är det.
- Har du märkt det? - "Det är mitt jobb."
Var inte en skitstövel.
- Gillar du honom? - Ja.
- Gillar han dig? - Jag vet inte. Jag är fast i vänzonen.
Det gör han. Se på mig.
- En natt jobbade Jane och jag tillsammans. - Mario Kart?
Det var innan du började vara med. Spelkvällarna är ingen hemlighet längre.
Jag sitter i skiten. Så säg inget till din pappa.
Jag och Jane spelade Punch-Out
och det började bli intensivt. Fysiskt.
Jag hade varit med kvinnor förut, på sättet som män och kvinnor kan...
Förlåt. Men jag hade aldrig sagt till en kvinna att jag gillar henne.
Så medan vi spelade Punch-Out tänkte jag bara: "Skit samma.
Världen exploderade. Vad är jag rädd för?"
Så jag sa: "Jag tror att du gillar mig, och jag tror att jag gillar dig.
Du knockar mig faktiskt." Och det var det.
- "Du knockar mig"? - Ja, eftersom vi spelade Punch-Out.
Håll tyst! Det funkade. Säg till skitstöveln att du gillar honom.
Tveka aldrig.
Ta chansen.
Det var som fan! Såg du?
Jag försökte bara vara cool, men jag satte den. Tack.
- Erbjudandet att bryta hans arm kvarstår. - Jag uppskattar det.
- Har du sett din pappa? - Nej.
TIVOLI
Vi kan gå till dunktanken först. Min mattelärare sitter i den.
James, det är dags att möta dina rädslor. Jag är med dig hela tiden.
Jäklar, hon är på väg hit.
Doktorn... Gabriela, hej. Kul att se dig. Jag letade efter dig.
- Andas bara. Du klarar det. - Hej.
James, det här är min vän Gabriela. Gabriela, det här är James.
- Trevligt att träffas, James. - Detsamma, Gabriela.
Ge oss en sekund.
Hör här... Gårdagen var toppen. Faktiskt bättre än toppen.
- Men jag är inte på en plats... - Sluta prata.
För om det här blir mer romantiskt lär mitt hjärta stanna. Det var toppen.
Vi kanske gör om det nån gång.
Men jag tänkte fråga om du har pratat med honom.
- Inte än. Jag försöker. - Ansträng dig mer.
Han stod i funnel cake-kön.
Gabriela stannar hos dig en stund. Jag är strax tillbaka.
Jag har ingen brådska.
Herr president, ni börjar bli stammis här och borde låta oss säkra området.
Det är tredje månaden i en underjordisk stad utan vapen.
Ska nån slå ihjäl mig med ett sugrör? Det är så deprimerande.
Folk borde vara glada att de klarade sig. Läskiga Billy, vad är det med alla?
- Ingen aning. Jag glad som en gris i skit. - Men det är inte han.
Han förlorade nån.
- Redo för en drink till, herr president? - Ja, fortsätt tills jag säger stopp.
- Du är väl en av mina forskare? - Det är min mans bar. Jag hjälper till.
Det är jäkligt snällt av dig. Det är precis vad jag menar.
Är det allt? Alla har förlorat nån. Det går inte att fixa.
Det är ovissheten, sir.
Ovissheten? Pratar du om där uppe? Vi vet. Tro mig, vi vet.
- Ni säger att allt är borta, men vi... - Det är borta.
All kommunikation förstördes.
Mätningarna visar begränsade tecken på livskraftigt liv.
- Allt där uppe kämpar för att överleva. - Men kan människor ha överlevt?
Kan några ha klarat sig där uppe?
Det är ovissheten.
Det var ju det jag sa.
Ovissheten...
För sex månader sen förändrades våra liv för alltid.
All kommunikation med ytan försvann
och den lilla information vi har fått fram säger oss
att världen utanför inte längre går att leva i.
Ändå vet jag att var och en av oss har en röst i huvudet som säger: "Kanske."
Därför skickar vi ut fyra modiga utforskare i det okända
för att utvärdera saken, hitta svar och återvända hit.
De kanske inte säger vad vi vill höra, men det kommer att vara sanningen.
- Det är jag skyldig er. - Tror du att de hittar några människor?
Jag vet inte.
- Du måste sluta. - Inte här.
- Sluta. De här människorna menar allvar. - Vilka då? Sinatra?
- Lita på mig och släpp det här. - Jag vet inte vad du pratar om.
- Du läste min akt, så skippa skitsnacket. - Varför ljög du om att vara på jobbet?
- När? - I morse.
Jane var hos mig. Jag ville inte avslöja att vi är ihop.
- Tror du inte att jag vet det? - Hur fan vet du vad jag gjorde i morse?
- Stängde du av kamerorna på mordnatten? - Jag har förklarat det för Robinson.
Vad fan gjorde du, Billy? Dödade du honom? Gjorde du det?
- Vem fick dig att göra det? - Menar du allvar? Dra åt helvete!
Han sa åt folk att se upp för dig innan han blev mördad. Berätta sanningen.
- Hur kan du ens tro det om mig? - Jag bjöd hem dig.
Och jag vet inget om dig. Jag låter dig umgås med mina barn.
Dina barn är hela min jävla värld! Jag ser till att inget händer dem.
Ni är det enda på det här jävla stället som betyder nåt för mig. Fan också!
Åker ner, åker ner...!
Hur gick det?
Det är inte han.
- Det är svårt att tro att en vän... - Det är inte han.
Varför sa Cal att det var det?
Jag vet inte.
- Det är rätt tomt här. - En av årets sämsta kvällar.
Och alla familjer beter sig... så muntert.
- Det måste vara en svår dag för dig. - Det är varje dag utan henne.
Jag bad henne tacka nej. Jävla självmordsuppdrag...
Hon behövde se vad som fanns där uppe.
Inget kunde stoppa henne.
Jag borde ha stoppat henne.
Jag måste gå.
- Vill du betala notan? - Ja, sätt det på platinakortet.
De måste få veta. Det är inte som vi trodde. Det finns liv.
Luften, man kan andas!
- Jag har gjort allt du har bett mig om. - Det vet jag.
Jag hade börjat ett nytt liv, men du skickade ut mig
för att döda forskarna och skrämma folk så att de slutar hoppas.
Du är upprörd. Sätt dig.
Jag tänkte mig inte det här livet.
Jag drev ett molnlagringsföretag och tog keramiklektioner på helgerna.
Jag gjorde ett askfat som jag lade vigselringen i.
Jag vet inte om du märkte att det inte direkt är Ritz där uppe.
Förhållandena är tekniskt sett beboeliga men inte gästvänliga.
Och med det menar jag en tredje världen-planet
där alla som är kvar sliter varandra i stycken
för de få resurser som finns kvar. Det bästa stället att vara på,
om man vill ha nåt som liknar ett anständigt liv på jorden...
är precis här.
Där vi är.
Det är värt att skydda. De här människorna är värda att skydda.
- Därför måste vi göra svåra saker ibland. - Du har inte gjort ett skit.
Du skickade mig.
Men du är monstret.
Jag är inget monster, Billy. Jag lovar.
Jag är nåns hustru.
Jag är mamma.
- Har jag berättat vad som hände min son? - Det skiter jag i.
Jag ställde inga frågor och har inte orsakat problem.
Men du ska låta Xavier Collins vara.
Annars får vi problem.
- Jaså? - Ja.
Bara så att jag förstår dig rätt...
- Ger du mig order nu? - Ja, det stämmer.
Sist jag kollade var det mitt jobb att ge order, inte ditt.
Vet du vad ditt jobb är, William Pace?
Ungdomsbrottsling, dömd mördare, välbetald legosoldat...
Du är en mördare. Det är allt du är.
Det är allt du har att erbjuda världen. Och det är...
allt du erbjuder mig här nere.
Det var därför du skonades. Du var en av 25 000 som hade turen att skonas
och sen skyddas av mig.
Så du ska hålla käften och be om ursäkt för att du stormade in utan en bokad tid.
Och sen ska du vänta tills jag ber dig döda igen.
Annars tar jag ifrån dig allt bra som du tror dig ha förtjänat här nere.
Jag tar ifrån dig allt. Henne också, Billy.
Och det gör jag utan att blinka.
Jag vet inte vad du gjorde med presidenten.
Men Xavier och barnen? Det är min familj.
Ge dig inte på dem.
Tror du dig vara den enda här som kan skjuta?
Tror du dig vara den enda mördaren som jag tog hit?
Ska du skicka nån efter mig?
Se till att det är den största jäveln du har.
Visa vad du går för. Han går till höger och vänster...
- Nära! - Nästan.
Du tycks ha fått en ny vän.
Jag kan säga detsamma om dig.
Jag antar att saker förändras.
Ja... Vi kan inte vara ledsna för alltid.
- Kan vi inte försöka? - Har vi inte gjort det?
- Farbror Billy, titta här! - Sätt den!
Så ska det se ut. Jag har nåt åt er.
- Okej... - Titta där!
Varsågod. Och säg inget till er pappa.
- Ta ett. - Spara det till barnen.
Ta ett och prata med mig.
J-A-M-E...
Jag dödade inte presidenten. Du måste tro mig.
Det gör jag.
Men...
det finns saker du borde veta om mig. Om vad jag har gjort.
Det kan ha med mordet att göra.
- Vad för saker? - Lyssna bara.
Jag har sett en del skit i mitt liv.
Jag har träffat några riktigt läskiga jävlar.
Men Sinatra är en kallblodig mördare.
Jag har gjort saker... som hon har bett mig om.
- Som vad? - Mitt har snart brunnit färdigt! Nej!
Imorgon ska jag berätta allt. Jag lovar.
Om det är okej med dig vill jag bara vara farbror Billy ikväll.
- Okej? - Okej.
- Tack. - Farbror Billy...
- Tack för rådet tidigare. - Hur gick det?
Jag tog chansen.
Det visste jag att du skulle göra. Jag är stolt över dig.
- Vilka hemska råd ger du min dotter? - Jag berättade bara om vår vän.
- Vilken vän? - Vad heter hon? Kvinnan på julfesten.
- Hon heter väl Brydig? - Jag tror det.
Hon bakar så goda pajer. Just det. Brydig Inteomdet!
- Jag älskar er. - Vi älskar dig också!
Ge mig bollen. Passa.
Ja!
Älskling, jag är hemma.
Du... Jag vet att dagen inte blev som du ville.
Vi skaffade inga fejktatueringar, åkte inget och köpte inga tomtebloss.
Jag är så lätt att behaga.
Att mina föräldrar förnekade mig kärlek har verkligen gynnat dig.
Jag är tacksam mot dem varje dag.
- Ska du äta upp det där? - Nej, varsågod.
Vilken jävla dag...
Det blev ingen vidare helgdag för mig.
- Passa mig! - Okej, kör.
- Snyggt! - Ja!
Men jag gav Presley några goda råd.
Det känns viktigt, för hon växer upp.
Visa vad du kan.
Du sa åt henne att skicka den största jäveln hon hade.
Det är jag, älskling.