Proč neřekneme pravdu?
Že prezidenta zavraždili a že zmizel jeho tablet
se státními tajemstvími?
A že se to snaží utajit lidi, co tohle místo vybudovali?
Já bych to chtěl vědět.
V PŘEDCHOZÍCH DÍLECH
Cal je mrtvý. A my jdeme dál.
Žijeme, jako by se nic nestalo.
Zítra chtějí pořádat pouť.
Myslel jsem, že máte všude kamery.
Neměj strach.
Pokud na to dojde, s Robinsonovou to vyřídím.
Proč jste té noci vypnuli kamery?
Hráli jsme Wii.
Došlo nám, že když vypneme bezpečnostní systém,
můžeme hrát jeho hry, zkoušet si jeho věci
a nikomu to neublíží.
Bože, vy jste naprostí idioti.
Mám vzkaz od prezidenta.
Řekl, že kdyby se mu něco stalo, mám vás najít.
Říkal, že Billy Pace je nebezpečný.
Pokračuj, Billy.
Vystřel.
Zatraceně.
Jseš synovec k ničemu.
Nikdy neváhej.
Tehdy tě uslyší přicházet.
Nikdy neváhej.
Hodný kluk.
Zadrž.
Když něco není dobré,
musíš se toho zbavit.
Co je s tebou, kluku?
Říkal jsem ti, nikdy ne...
NÁPRAVNÉ ZAŘÍZENÍ
Paci!
Ty jsi Pace, že jo?
Ten, co zabil strýce.
Zabil strýce kvůli psovi.
Jste Billy Pace?
Kdo se ptá?
Vaše druhá šance.
Pojďte.
Řekl jsem, pojďte.
Pánové, jste tady, protože jste násilníci.
Přišli jste z domů na půli cesty a vězení.
Některé z vás vykopli z armády.
Ale tam, kde lidi vidí nenapravitelné sráče,
já vidím příležitost.
Vidím žoldáky, kteří bojují na místech,
kam se vlády bojí poslat vlastní vojsko
z nejrůznějších důvodů
souvisejících s tím, že se ze všech staly padavky.
Co vy na to?
Slušný plat, cestování po celém světě, setkání se zajímavými lidmi
a zabíjení.
Muži vedle mě budete říkat Bull.
Byl taky nenapravitelný sráč.
Ale teď je z něj ukázněný zabijácký stroj
a jeho maminka je na něj moc pyšná.
Kdo si na něj troufá?
Říkal jsem to, padavky.
Ale, asi máme kupce.
Billy si troufá. Až řeknu, můžete...
Vím, že jsme si to u Robinsonový posrali,
a vůbec netuším jak moc,
ale Billy?
- Jo? - Těším se tak, že nemůžu spát.
Na pouť?
- Jo, zlato! - Dobře.
Nevím, co si vzít na sebe, tak jsem toho přinesla víc.
A ty něco vybereš.
Dobře.
Mám tyhle...
nebo tyhle.
Jane, náš tajný románek půjde do háje,
pokud si něco z toho vezmeš,
protože se neudržím.
Možná jsou trochu nevhodné,
ale neovlivním myšlenky zvrhlíků žijících v jeskyni.
Podstatou pouti je navíc,
aby se všichni uvolnili. Máme si ji užít.
Do prdele.
Taky přeju dobré ráno.
Děti netuší, kde jsem.
Nikdy nebyly samy doma?
Když pracuji do noci,
ale máme systém.
Vždycky to musím dát Presley vědět dopředu.
Zkus je stihnout, než půjdou na pouť.
To je dneska?
To je šílený.
Ještě ho nepochovali,
a pořádají karneval den před jeho pohřbem.
Takže...
Včera to bylo...
- Bylo to moc hezké. - Mlč, nebo omdlím.
Co s tím, co jsem ti řekla?
Jo.
Nedává mi to smysl, ale promluvím s ním.
Dobře.
- Možná se uvidíme na pouti. - Jo.
- Na pouti. Dobře.
Billy, musíme si promluvit.
- Ale kde je máma? - Přijde, že jo?
Odevzdejte všechny zbraně a zakázané předměty.
- Mluvil jsi s mámou? Je na cestě? - Odevzdejte zbraně a zakázané předměty.
Chci mámu!
Včetně veškeré elektroniky z vnějšku.
Zůstaňte v klidu a nezastavujte se.
- Zajistěte si náramky. - Nebojte se.
- Přistupte, prosím. Náramky. - Ano.
No tak.
Collins, Xavier. Dva nezletilí, manželka Teri Collinsová.
Moje žena nestihla letadlo.
Je mi to líto.
SMAZAT?
Neztraťte náramky...
- Nezastavujte se. - Co to dělají?
Pokračujte.
- Málem jsme to nestihli. - Uklidněte se, pane.
- Všichni jsou mrtví. Proboha! - Běžte!
- Jděte. - Proboha!
Ať už jste policisté, vojáci, tajná služba nebo soukromá ochranka,
děláme tu stejnou práci, zajišťujeme stabilitu.
Promiňte.
Collins, že? Billy Pace. Řekli mi, ať vás najdu.
Máme začít zajišťovat oblast a dostat lidi do rezidencí.
Do jakých rezidencí?
Nemám páru, brácho.
Tudy.
Billy, musíme si promluvit.
Odesláno
Nemůžeš každý den snídat cereálie.
Vím, že je ta slanina odporná,
ale zavři oči a předstírej, že je pravá.
- Dobře. - Ale cereálie si dát můžeš,
pokud vypiješ mléko.
Dobře.
Dobré ráno.
Nepochopila jste náš systém správně?
- Pokud vím, máme systém. - Já...
Jsem...
Tati, když máš noční, máš mi dát vědět.
Já vím. Je mi to moc líto.
Jen jsem...
to popletl.
To nic.
Bylo toho teď hodně.
Na, dej si falešnou slaninu. Bude ti líp.
Dneska jdeme, ne?
Na pouť? To si piš.
Sejdeme se tam.
Jdu na pouť pomoct kapele.
Jaké kapele?
Té, co bude hrát na pouti.
Dobře. Promiň, snažím se všechno dohnat.
Ty jsi v kapele?
- Ne, je to Jeremyho kapela. - Jeremy...
Bradford.
Počkej, Calův syn? Myslel jsem,
že toho kluka nemáme rádi.
Bože, tati. Právě ztratil otce.
Jen se bavíme.
Mizím. Mám vás ráda.
Já tebe víc.
Užij si...
To budou hormony.
To máš odkud?
Tati, víš co?
Už jsem se rozhodl a myslím, že budeš mít radost.
Letos půjdu na to velké ruské kolo.
- Tati. - Jo, kámo.
Určitě. Tohle je tvůj rok.
Jayi, musím si promluvit se strejdou Billym.
Zůstaneš naproti u Carla a Lucy
a přijdu pro tebe.
Pojď.
Za týden tady jsem viděl dost divných věcí,
ale nejdivnější je, že tady nechali postavit bary.
- Jo. - Plně zásobený.
Je tu víc chlastu než v Sandals na Jamajce.
Co si přejete?
Tajná služba.
Zajišťujeme oblast pro prezidenta,
kdyby chtěl po proslovu přijít.
Zajišťujete oblast?
Dobře, jo. Jistě. Dělejte, co musíte.
Říká se, že prezident pije jak Dán.
- Agente Paci. - Měli byste vidět sklep.
Dvě fotbalová hřiště plná chlastu.
Ten nejlepší. Chcete se podívat?
Jen se seznamujeme s vchody a východy.
Můžu vás seznámit
s panákem nejlepšího bourbonu na světě?
- Já jsem pro. - Jsme ve službě.
Vaše škoda.
Nahoře stála lahev tisíce dolarů.
Dali vám dům? Mně dali dům.
Je pěknej.
Žena šílela.
- Jo, taky mám dům. - Já taky.
Dům jsem nikdy nevlastnil.
Málokdy jsem spal uvnitř.
No tak, nechci pít dobrý pití sám.
- Nechci pána urazit. - Jen si poslužte.
Na konec světa.
Jste nejlepší barman na světě? Jak to, že jste tady?
Moje žena patří mezi nejvýznamnější odborníky na atmosféru.
Asi si říkali, že získají dva za cenu jednoho.
Jelikož patřím mezi nejvýznamnější barmany.
Kolik bychom museli vypít,
abychom zapomněli, že jsme v hoře?
To bych rád zjistil.
Jo.
No tak. Musíme ho dostat do arény.
Mají i arénu.
Jo.
„Posun vpřed vyžaduje obrovské nasazení a dřinu.
Budeme se snažit...“ V pohodě, děkuju.
„Teď začíná těžká, ale nezbytná práce na cestě do budoucnosti,
budování nové cesty.“
Budování nové cesty. Jak to zní?
Chtějí tohle lidi teď slyšet?
Zní to dobře, pane.
Děsivý nový chlape, co myslíte? Hodí se to k téhle chvíli?
Můžete mluvit otevřeně.
Co podle vás lidé potřebují slyšet?
Upřímně, celá tahle situace je na hovno.
- Paci. - Nejsem panic, Xaviere.
V pořádku, pokračujte.
Všechno nahoře je pryč.
Tohle není normální.
Pro lidi může hodně znamenat, když uslyší svého prezidenta...
pane.
To se mi líbí.
Líbí se mi.
Jo.
Dobře.
Díky za radu, pane.
Nevím, jak vy, ale já bych ho ojel.
Už jsem v práci. Uvidíme se později.
Určitě to zvládneš?
Jo, jsem...
Jsem v pohodě. Jen...
Pamatuju si, jak táta tuhle pouť měl rád.
Všem připomíná, že se tady dole můžou bavit jako nahoře.
Tak nějak to říkával.
Ale je to zvláštní.
Hrát blbý písničky z 80. let
a jezdit na trapnejch kolotočích a jen blbnout.
- Zvlášť když... - Neblbneš.
Děláš hudbu pro lidi.
Pro lidi, kteří žijí v jeskyni.
A dáváš jim radost a tak.
Radost a tak?
Radost a tak nejsou k zahození.
Nepodceňuj radost a tak.
Ale je to fakt dost divný.
PACE, WILLIAM KLASIFIKACE: CMT
NÁRODNÍ BEZPEČNOST - TAJNÉ
1. Bogotá, Kolumbie 2. Národní bezpečnost
3. Osobní ochranka
... dva agenti zemřeli... ... ideální kandidát do Ráje.
... usvědčen z dalších...
Šéfe, co tady děláte?
Jane, ahoj.
Musím dodělat papírování, než začne pouť.
To jsme dva.
Jane.
Vím, že jste si s Billym blízcí.
Vím, že jste si...
hodně blízcí.
- Cože? Ne, jsme přátelé, ale... - Hele.
Nechová se poslední dobou divně?
Ani ne.
Možná je trochu nesoustředěný.
Většinou se na pouť těší.
Že jo?
Člověk by neřekl, že má rád kolotoče
a cukrovou vatu.
Je to složitý muž.
Aspoň co se takových věcí týče.
Je svátek.
Běžte slavit.
Ano. Uvidíme se tam.
Dobře.
NÁPRAVNÉ ZAŘÍZENÍ PRO MLADISTVÉ
Hemingway daiquiri. Moje specialita k oslavě dvou měsíců.
Je to pecka.
Opatrně, pánové. Skončíte pod stolem.
Zvládnou to. Budeš koukat.
Mě jen tak něco neohromí.
To mi povídej.
V pohodě, šéfe?
Jo.
Dva měsíce.
Jsme tady dole už dva měsíce, Billy.
Začíná to působit normálně.
Nejsmutnější jsem z běžných věcí.
Barman líbající svou ženu,
pití v baru s kamarádem.
Na chvíli zapomenu.
Zapomenu, o co jsem přišel.
Nazval jste mě přítelem.
Sakra.
Já vám nevím.
Ten starý svět
mi dával co proto
už od raného věku.
Tak jsem mu to vracel.
A...
Viděl a udělal jsem věci, které...
Kdybyste to věděl, neseděl byste tady se mnou.
Nechci znít jako hajzl, ale...
díky všemu, co je tady dole dobré a normální,
se taky cítím normální.
Díky tomu se cítím dobře.
Ve starém světě jsem tohle nepoznal.
Nakopal mi zadek, než jsem se naučil abecedu.
Nikdy jsem nepil s přítelem v baru.
Prostě...
jsem na něj nenarazil.
U vás nemáte bary?
Přesně tak.
Měl by ses někdy stavit.
Seznámit se s dětmi, povečeřet s rodinou.
Jelikož jsme oficiálně...
- Nejlepší kámoši? - To jsem neřekl.
Váš výraz mluvil za vše.
Co si mám obléct?
Nesu pinot, protože má nejvtipnější jméno.
Vypadáš šíleně.
Děcka.
Někoho vám představím.
Do prdele. Jsou menší, než jsem čekal.
Pardon.
Tohle je Billy.
Nikdy předtím neviděl děti.
To není pravda.
Těší mě. Jsem Billy.
Jsem nejlepší kamarád vašeho táty,
takže mi můžete říkat strýček Billy, jestli chcete,
nebo ne.
Myslím, že to jde dobře.
Trochu lituju, že jsem si klekl, ale co už.
Tohle je píseň kapely Poison, kterou táta miloval.
ŽIVÁ HUDBA! POUŤ
„Nejlepší balada všech dob.“
Jeho slova, ne moje.
Děkuju své dobré kamarádce, která mě k tomu dotlačila.
Ležíme blízko sebe
Uprostřed noci
I když oba ležíme tiše
Cítíme se vzdáleni
Řekl nebo udělal jsem něco?
Řekl jsem něco špatně?
Snažil jsem se ti neublížit
Ale asi proto se říká
Že každá růže má své trny
Tak jo, seřadíme vše podle důležitosti.
- Dobře. - Dát si dort,
projet se na kolotoči a nechat si udělat ladící tetování.
A prskavky.
Víš co? Prskavky necháme na konec.
Počkáme, až se setmí.
Miluješ poutě, co?
Ty taky, nedělej.
Musíme si promluvit.
Jen vy, Paci, ne vaše spoluhráčka.
- Tady? - Ne, na Měsíci.
Co to máte na sobě?
Svůj pouťový outfit.
Nejsem ve službě.
Sinatra má na mušce vašeho kámoše Xaviera.
A to nechcete.
Jdeme.
Je to jen ruské kolo.
Musí to být jedna z nejbezpečnějších atrakcí.
Rozhodně.
Statisticky vzato
jsou ti idioti v té točící se věci
ve větším nebezpečí, ne?
Dej mi vědět, když uvidíš strejdu Billyho, jo?
Víš co? Půjdeme tudy.
Rovnou na kolo?
Žádná rozcvička?
Žádné jablko v cukru?
Nejdřív bych se měl jít vyčůrat.
Měl bych si dojít, než na to vlezeme.
Tati, fakt potřebuju čůrat.
Pojď!
- Tati! - Jo?
- Pojďme na záchod. - Jo, jdeme.
Ahoj. Hledám tvýho tátu.
Kdo tě naštval?
Mám mu zlámat ruce?
Je to prezidentův kluk, že jo? S pitomýma vlasama.
Nemá pitomý vlasy.
Ale jo.
Jak sis toho všiml?
To je moje práce.
Kromě toho jste fakt nenápadný.
Stejně jako ty a Jane.
Všimla sis?
To je moje práce.
Nebuď taková.
Takže se ti líbí?
Jo.
A ty se líbíš jemu?
Nevím. Bere mě jen jako kámošku.
Určitě. Presley, podívej se na mě.
Jednou jsme měli s Jane službu,
bylo půl čtvrté ráno.
- Mario Kart? - Wii Punch-Out.
Předtím, než jsi za náma začala chodit.
Což už mimochodem není tajemství.
A jsem kvůli tomu v průseru. Tátovi nic neříkej.
No nic. Hráli jsme Wii Punch-Out
a situace se začala trochu vyostřovat.
Jako fyzicky.
Už jsem s ženskýma byl.
Tak jak chlapi s ženskýma bývají...
- Kámo. - Dobře, promiň.
Ale nikdy jsem ženě neřekl, že ji mám rád.
Tak jsme tam byli
a hráli Punch-Out.
A já si řekl, srát na to.
Svět vybuchl. Čeho se bojím?
Tak jsem řekl: „Hele, kotě, myslím, že mě máš ráda,
a myslím, že já mám rád tebe.
Vlastně jsi mě odrovnala.“
A bylo to.
„Vlastně jsi mě odrovnala?“
Jo, protože jsme hráli box. Prostě jsem to řekl.
Víš ty co? Sklapni. Zabralo to.
Jde o to, že máš tomu pitomci říct, že ho máš ráda.
Nikdy neváhej.
Vystřel.
Sakra!
Vidělas to?
Dělal jsem to jen ze srandy, ale povedlo se.
Díky, kámo.
Hele,
pořád mu můžu zlámat ruce.
Díky moc.
Neviděla jsi tátu?
Ne.
Dobře.
POUŤ
Možná bych mohl prvně na střelnici.
Můžu shodit matikáře do vody.
Jamesi, musíš se postavit svému strachu.
Slibuju, že tam budu s tebou.
Sakra, míří sem.
- Doktorko... Gabrielo, ahoj. - Ahoj.
Jak se máš? Rád tě vidím.
Hledal jsem tě.
Dýchej, to zvládneš.
- Ahoj. - Ahoj.
Jamesi, tohle je moje kamarádka Gabriela.
Gabrielo, tohle je James.
- Těší mě, Jamesi. - Mě taky, Gabrielo.
Dej nám chvilku.
Poslyš.
Včerejší noc byla skvělá.
Vlastně lepší než skvělá.
- Ale nejsem ve stavu... - Hned tě zastavím.
Víc romantiky by mi zastavilo srdce.
Včerejší noc byla skvělá.
A možná si to někdy zopakujeme, možná ne.
Ale chtěla jsem se zeptat, jestli už jsi s ním mluvil.
Ještě ne. Snažím se.
Snaž se víc.
Stál ve frontě na dort.
Gabriela tady s tebou počká, dobře?
Hned jsem zpátky.
Já nikam nespěchám.
Pane, jste tu čím dál častěji.
Nechte nás aspoň zabezpečit oblast.
Třetí měsíc v podzemním městě bez zbraní.
Někdo mě ubije brčkem?
Ježíši, to je tak depresivní.
Čekali byste, že budou rádi, že žijí.
Drsňáku Billy, co je to se všema?
Netuším. Já jsem jako prase na hnoji.
On ne.
On někoho ztratil.
Dáte si další drink, pane prezidente?
Víte co? Noste další, dokud neřeknu.
Počkat, vy pro mě pracujete, že ano? Jste vědkyně.
Je to bar mého manžela. Pomáhám, když je plno.
To je od vás moc hezký.
Přesně o tom mluvím.
Takže o to jde?
Každý někoho ztratil a nejde to napravit.
Jde o tu nevědomost.
Nevědomost o situaci nahoře?
Protože my víme.
Věřte mi, víme.
Říkáte, že je všechno pryč, ale my...
Je to pryč.
Žádná komunikace, všechno je usmažené.
Systémy ukazují přinejlepším omezené známky života.
Cokoli nahoře zbylo, bojuje o přežití, hladoví.
Ale mohli lidé přežít?
Mohl by tam nahoře někdo být v pořádku?
Jde o to, že nevíme.
Přesně to jsem řekl.
Nevědomost.
Před půl rokem se naše životy navždy změnily.
Veškerá komunikace s povrchem byla ztracena
a jakékoliv získané informace ukazují,
že svět venku není obyvatelný.
A přesto vím, že každý z nás
má v hlavě hlas, který říká: „Možná.“
Proto vysíláme tyto čtyři statečné průzkumníky do neznáma,
aby to zhodnotili,
získali odpovědi a bezpečně se k nám vrátili.
Možná nám neřeknou, co chceme slyšet,
ale máte mé slovo, že to bude pravda.
Tu vám dlužím.
Myslíš, že něco najdou?
Myslím jako lidi?
Nevím, zlato.
Musíš přestat.
Tady ne.
Musíš přestat.
Nezahrávej si s nimi.
S kým?
- Se Sinatrou? - Poslouchej mě.
Musíš mi věřit.
Musíš se stáhnout.
- Nevím, o čem to mluvíš. - No tak.
Sedíš v temné místnosti a čteš si o mně. Nech těch keců.
Mám nechat těch keců?
Proč jsi mi řekl, že jsi v práci, i když jsi byl doma?
- Kdy? - Dnes ráno.
Kašlu na to.
Byla u mě Jane a nechtěl jsem, abys o nás věděl.
Myslíš, že to nevím?
Billy, vím o vás.
Jak víš, co jsem ráno dělal?
Sleduješ mě?
Vypnul jsi kamery tu noc, co ho zabili?
Robinsonové jsem to už vysvětlil.
- S Jane jsme... - Cos kurva udělal, Billy?
Zabils ho?
Kdo tě k tomu navedl?
To se mě ptáš vážně? Jdi do prdele.
Řekl lidem, aby si na tebe dávali pozor, před tím, než ho zabili.
Tak mi řekni pravdu.
- Proč si to o mně myslíš? - Přijal jsem tě.
Pozval jsem tě k sobě domů, aniž bych o tobě něco věděl.
- Nechal jsem tě s dětmi. - Tvoje děti...
Tvoje děti jsou pro mě vším.
Sleduju je, aby se k nim nikdo nedostal.
Proboha, vy jste to jediný,
na čem mi tady záleží. To přece víš!
Seru na to!
Jedu dolů.
Jak to šlo?
Neudělal to.
Vím, že je těžké si připustit...
Neudělal to.
Tak proč by mi to Cal říkal?
Nevím.
Dnes je tu prázdno.
Nejklidnější noc v roce.
Všechny ty rodinky si venku
užívají pouť.
Musí to pro tebe být těžký den.
Každý den bez ní je těžký.
Rozmlouval jsem jí to.
Sebevražedná mise.
Chtěla vidět, co je venku.
Pro sebe i ostatní.
Nešlo ji zastavit.
Říkal jsem jí to.
Někdo jí to měl rozmluvit.
Měl jsem ji zastavit.
Musím jít.
Mám ti to spočítat?
Jo, připiš mi to na platinovou kartu.
Provedu.
Musí to vědět.
Není to, jak jsme mysleli. Je tu život.
Vzduch. Dá se tu dýchat.
Udělal jsem vše, co jste po mně chtěla.
Já vím.
Začal jsem znovu, nový život, a vy jste mě poslala ven.
Zabít je, aby se všichni dál báli,
aby přestali doufat, že odejdou.
Jsi rozrušený, Billy. Posaď se.
Já si takhle svůj život taky nepředstavovala.
Vedla jsem internetovou firmu, cloudové úložiště.
O víkendech jsem chodila na keramiku.
Vyrobila jsem popelník.
Dávala jsem si do něj před spaním prsten.
Možná sis nevšiml,
ale nahoře to není jako v Ritzu.
I když je planeta obyvatelná,
není pohostinná.
A tím myslím,
že je to planeta třetího světa,
na které se přeživší rvou
o nedostatečné zdroje.
Nejlepší místo,
kde lze žít život podobný tomu na Zemi,
je tady,
kde jsme teď.
A to stojí za ochranu.
Tito lidé stojí za ochranu.
A proto jsou lidé jako my dva občas nuceni dělat těžké věci.
Vy jste neudělala nic.
Poslala jste mě tam.
Ale vy jste zrůda.
Nejsem zrůda, Billy.
Přísahám.
Jsem manželka.
Jsem máma.
Řekla jsem ti někdy, co se stalo s mým synem?
Je mi jedno, co se stalo s vaším synem.
Na nic jsem se neptal.
Nedělal jsem problémy.
Ale necháte Xaviera Collinse na pokoji,
nebo začnu dělat problémy.
- Opravdu? - Ano.
Dobře, takže...
Jen se ujišťuju, že to chápu.
Teď dáváš rozkazy ty mně?
Jo, přesně tak.
To je zvláštní,
protože pokud vím, dávat rozkazy je moje práce, ne tvoje.
Chceš vědět, co je tvoje práce, Williame Paci,
mladistvý delikvente,
usvědčený vrahu,
štědře placený žoldáku?
Jsi zabiják.
Nic víc.
Nic jiného světu nabídnout nemůžeš.
A to je...
to jediné, co mi můžeš nabídnout tady dole.
Proto jsi byl ušetřen.
Jeden z 25 000 lidí, kteří měli štěstí, že byli ušetřeni
a chráněni mnou.
Takže teď zavřeš hubu
a omluvíš se, že jsi sem napochodoval bez ohlášení.
A pak budeš čekat,
dokud ti neřeknu, že potřebuju, abys zase někoho zabil.
Jinak tě připravím o všechno dobré,
o čem si myslíš, že jsi tady dole získal.
Připravím tě o všechno.
Připravím tě o ni, Billy.
A udělám to bez mrknutí oka.
Nevím, co jste udělala prezidentovi.
Nechci to vědět.
Ale Xavier a jeho děti?
Jsou moje rodina.
Nezahrávejte si s nima.
Myslíš, že jsi jedinej, kdo tady umí střílet?
Myslíš, že jsi jediný vrah, kterého jsem sem přivedla?
Pošlete na mě někoho?
Ujistěte se, že je to ten největší parchant, co znáte.
Tak jo, hubeňoure, předveď se.
Doleva, doprava.
Těsně!
Skoro.
- Tak blízko. - Tak...
- Takže máš nového kamaráda? - Zkusím to znovu.
To ty taky.
Věci se mění, co?
Jo.
- No... - Ano!
Nemůžeme být smutní navždy.
Nemůžeme to zkusit?
Nezkoušíme to snad?
Strejdo Billy, koukej!
Ukaž se, kámo!
- Jo! - To je ono.
Něco pro vás mám.
- Tak jo. - Páni.
Tady máš.
A neříkej to tátovi.
Vezmi si taky jednu.
Nech je pro děti.
Ne, vezmi si ji. Promluvíme si.
J-A-M-E...
Já jsem prezidenta nezabil. Musíš mi věřit.
Věřím ti.
Ale...
něco bys o mně měl vědět,
o tom, co jsem udělal...
a co by mohlo být spojené s jeho vraždou.
- O čem to mluvíš? - Poslouchej mě.
Za svůj posranej život jsem už viděl leccos
a potkal jsem ty nejděsivější bastardy, co člověk nechce poznat.
Ale Sinatra je zabiják.
Chladnokrevná.
Udělal jsem pár věcí.
Udělal jsem pro ni věci.
- Billy, co? - Moje brzo dohoří.
Ne!
Zítra, jo?
Všechno ti řeknu, přísahám Bohu. Jen...
jestli ti to nevadí,
chci být ještě chvíli strýčkem Billym.
Dobře?
Dobře.
- Díky. - Strejdo Billy.
Jo.
Díky za tvoji radu.
Jak to šlo?
Vystřelila jsem.
Já to věděl, střelče.
Jsem na tebe hrdý.
Co za příšernou radu jsi dal mojí dceři?
Ale nic. Jen jsme...
Jen jsme se bavili o naší známé.
O které?
Však víš, o tý paní.
Jak se jmenovala? Z vánočního večírku.
Nebyla to Nesta?
- Myslím, že jo. - Jak se jmenovala?
Nesta, milá dáma, peče ty dobrý koláče.
- Už vím. Nesta Rejse! - Jo.
Hej, mám vás rád.
- Mám tě rád. - Já tebe taky.
Pouť byla boží!
Hoď mi ten míč.
Nahraj.
- Jo! - Jo! To je ono!
Zlato, jsem doma.
Ahoj.
Vím, že dnešek nevyšel, jak jsi chtěla.
Neudělali jsme si falešná tetování.
Nebyli jsme na žádné atrakci ani si nezapálili prskavky.
Bože, je tak snadný mě potěšit.
Rodiče, co mi neprojevovali lásku,
ti hrajou do karet, co?
Jsem jim vděčný každý den.
Budeš ještě?
Je to tvoje.
Paráda.
Bože, to byl ale den.
Pro mě to nebyl svátek. To ti řeknu.
Přihraj.
Dobře, běž.
- Jo! - Superman.
Ale dal jsem Presley dobrou radu.
Je to důležité, protože hrozně rychle...
Předveď se.
Řekls jí, ať pošle toho největší parchanta, co zná.
To jsem já, zlato.