Du vekket henne og ba henne komme tidlig så du kunne dra hjem og drite?
Det var de som ville ha likestilling. Hun tok det pent.
-Vi ses. -Ja, greit.
Hei! Verdens største biceps veier ikke opp for verdens minste pikk.
Det er nok sant, sjef. Men det skader vel ikke?
-Det er pikken din jeg snakker om. -Jeg skjønte det.
-Hvilken side er du på? -88.
Jeg skulle lage pannekaker til dere, Presley.
Synd for deg. Vi spiser egg.
-Du får eggehviter. -Eggehviter er ikke mat. Det er luft.
Forbrenningen din er ikke som før.
Unnskyld. Sier du at jeg begynner å bli gammel?
Nei, at du begynner å bli lubben.
-Gi deg, du vet at jeg ser bra ut. -Spis eggehviter.
Hører du dette?
-Jeg har gule egg. -Gi meg litt.
-Takk for at du lagde frokost. -Bare hyggelig.
-Har du ikke sovet? -Slutt å bekymre deg for meg.
Ja, når du sover.
Jeg skal sove når du slutter å bekymre deg for meg.
Og rundt går vi.
Spis meg først!
Sykkelen til broren din stod på plenen igjen.
Trekk det fra lønna mi.
Beklager. Jeg skal holde øye med det.
Puss deg! Kle på tennene!
Husk at debattfinalen er klokka tre.
Klokka tre. Jeg går ikke glipp av det. Jeg drar tidlig.
Jeg lagde egg til deg der borte.
Vel, det er mitt hus, så... mine egg.
Og husk at du kanskje er voksen,
men for meg er du fortsatt bare en tynn liten ting som hyler som en baby
- når hun blir kilt under høyrearmen... -Nei. Jeg vil ikke. Ingen kiling.
-Vær så snill. -Ok. Ok.
Ok.
-Takk. -Bare hyggelig.
Hei, Carl. Litt kaldt i dag, ikke sant?
-Hva i all verden leser du? -"Verdens største fersken".
-Det blir snart varmt. -Det gjør det alltid.
-Hvor fikk du den fra? -Presley ga den til meg.
-Den handler om... -Jeg vet hva den handler om.
Hvis du støter på...
Hei, pappa. Går det bra?
Ja, beklager.
Beklager, Jay. Pappa har ikke sovet godt.
Liker du boka?
Ja, den handler om en gutt som hadde magiske bønner,
men han snublet og mistet alle de magiske bønnene i gresset.
Og de falt ned og rørte ved tusenbein, edderkopper og marihøner
og til og med det store treet...
Jane!
Sjef.
-Du er tidlig ute. -Billy hadde noe å ordne hjemme.
-Han dro hjem for å drite. -Ja, vel...
-Du har lov til å si nei til ham. -Jeg vet det.
-Du puster tungt, gamling. -Jeg puster fint.
Sikker? Blir venstrearmen nummen? Lukter du ristet brød?
-Er Brooks og Rainey inne? -De venter på deg.
Vi har baby-aspirin. Jeg kan få deg til sykehuset.
Du snakker mye dritt for en som løper en mile på 14 minutter, agent Pace.
Jeg løfter. Når skurkene kommer, kan du stikke av. Jeg kan kvele dem.
Hvem er helten?
-Gymmuskler er ikke ekte muskler, Billy. -Rart. Vi innbiller oss vel begge denne.
-Stille natt? -Helt stille.
Brooks og Rainey sikret området hele natten. Jeg går tidlig.
Garcia ga meg ei fæl suppe i går, og jeg må legge noen kabler.
Sjef.
Noen digre noen. Jeg vekket Jane, hun kommer inn og overtar for meg.
Stille natt, hører jeg.
Ja, sir. Soveromsdøra ble forseglet kl 10.00.
-Han er fortsatt ikke våken. -Det er sent til ham å være.
-Han våkner nok snart. -Veldig bra. Jeg er på.
Vi drar.
Vi har kringvern i en time til.
Herr president?
President, klokka er nesten åtte. Går det bra?
Herr president, jeg kommer inn.
Agent Collins, kom inn.
Av med skoene.
Jeg kødder med deg. Jeg vil bare se hva folk gjør.
Fikk den siste fyren til å sitte på gulvet.
Kom igjen, sett deg.
Du vet vel hvorfor du er her.
Jeg har en anelse, sir.
-Vil du ha vann, brus eller noe? -Det går bra, sir.
Vil du ha sprit? Vi har alt.
Nei takk.
Ja, det var en test.
-Ja. -Du bestod.
Ja, sir.
Vi kan ikke ha en potensiell sjefsagent som drikker på jobben.
Selvsagt.
Jeg tar en drink.
Jeg må reparere. Ingen fare. Dette er ikke dagligdags.
-Vi hadde litt av en kveld i går. -Gratulerer, sir.
Ja, ja. Den andre fyren hadde samme IQ som en goldendoodle.
En sittende president slår knapt en goldendoodle.
Det er nok ikke mitt glansøyeblikk.
Det er en basketballreferanse.
"One Shining Moment" er en sang de spiller på slutten.
Ja.
Greit, kortene på bordet.
Jeg slo en goldendoodle, så jeg har jobben i fire år til,
til jeg pensjonerer meg et vakkert sted og ligger på en badering resten av livet.
Husk at jeg blir eks-president tidlig i femtiårene.
Så jeg skal finne det største herskapshuset jeg kan
og fylle det med den beste spriten og den beste kunsten.
Og jeg skal bruke fire til fem tiår på den baderingen.
Med mindre, selvfølgelig, noen skyter meg først.
Jeg ser etter en som passer på at jeg ikke blir skutt
så jeg kan komme meg til baderingen. Skjønner du?
Jeg skjønner.
-Har du noen spørsmål til meg? -Nei, sir.
Herregud, dette er den verste første daten jeg har hatt.
Kom igjen, still meg et spørsmål.
Hvorfor endringen, sir? Jeg kjenner agent Monroe. Han er knallgod.
Han er kjedelig, og han er gammel.
Hvis sjefsagenten ikke er gøyal å være sammen med,
vil jeg vite at han kan løfte tungt.
Jeg ser etter noen som kan være ved min side de neste fire årene
og potensielt videre i badering-årene.
De gir oss jo beskyttelse etter at vi forlater det store huset.
De ga meg en liste og noen navn.
Jeg så på listen og navnene og ba om å få møte deg.
"Hvorfor, sir? Hvorfor ville du møte meg?"
Godt spørsmål, agent Collins. Jeg er så glad du spurte.
Jeg lover at dette ikke er en vanlig greie.
Som svar på spørsmålet du ikke stilte...
Jeg hører at du er den aller beste.
Jeg er ganske sikker på at du kan løfte tunge ting.
Og det skader ikke at du er svart.
Jeg skal være progressiv fra sørstatene, men er omgitt av hvite menn.
-Så jeg er her fordi jeg er svart? -Du er her fordi du er god.
Og den andre fyren var gørr og gammel. Det skader ikke at du er svart.
-Plager det deg at jeg er direkte? -Nei, sir.
Men...
Nei, sir.
Det var et "men".
Er det å ha en svart mann som vokter deg
virkelig det progressive bildet du tror det er?
Godt poeng.
Utenriksministeren min og forsvarsministeren min er også svarte.
Men de står ikke ved siden av meg når jeg kysser babyer, så...
Agent Collins. Jeg gikk fra å være en av verdens rikeste menn
til president i to perioder, nesten over natten.
Jeg drikker whisky i Det ovale kontor.
Og forteller ærlig en potensiell hovedagent
at noe av grunnen til at han tiltaler meg, er hudfargen hans.
Jeg kom ikke hit ved å gjøre ting etter boka.
Jeg vet ikke hvem USAs åttende visepresident var.
Og jeg er ikke helt sikker på hvor Syria ligger.
Men folk ser ut til å like meg, og ledere i andre land stoler på meg.
Verden er 19 ganger mer ødelagt enn noen innser.
Hvis noen må gjøre det utenkelige,
er jeg et fornuftig og anstendig menneske som vil prøve å gjøre det rette.
Forhåpentligvis er det en du vil ta en kule for hvis dette går din vei.
Ja, sir.
Ok.
Takk for at du kom.
Vi tar kontakt.
Sørvest-Asia, sir.
-Unnskyld? -Syria.
Det er i Sørvest-Asia på østkysten av Middelhavet.
Du sier ikke det.
-Og den åttende visepresidenten? -Martin Van Buren.
Det visste jeg, så klart. Det var en test. Som med whiskyen.
Selvsagt, sir.
Marsha, kan du informere regjeringen om at Syria ikke er i Canada?
Vi har tatt feil hele tiden.
-Jeg er den morsomste presidenten. -Ja.
-Går det bra der oppe, sjef? -Ja... Nei.
Vent litt, jeg trenger et øyeblikk.
Sir?
Jane, du må låse og gjennomsøke boligen. Ingen inn. Ingen ut.
-Hva skjer? -Bare gi meg et øyeblikk.
-Jane, hvem er i båsen nå? -Garcia.
Garcia? Ok, bra.
Hvis vi stenger, bør jeg varsle Robinson?
Nei, ikke ennå.
-Men protokollen sier... -Jane.
Du må stenge ned stedet de neste 30 minuttene uten å stille flere spørsmål.
-Den eneste som får gå opp, er Billy. -Billy er jo ikke her.
-Han kommer. -Mottatt.
-Du skremmer meg litt, sjef. -Mottatt. 30 minutter.
Agent Collins?
Ja, sir.
-Nyter du din første uke med oss så langt? -Ja, sir, takk.
Ok. Det er godt å høre.
Det er veldig godt å høre.
-Du er gift, ikke sant? -Ja, sir.
Jeg la merke til ringen. Har du barn?
Ja, sir. Ei jente som heter Presley og en gutt som heter James.
Presley.
Kona mi er fra Memphis. Kunne ikke stoppes.
-Skal du få flere? -Nei, sir. Jeg ville gjerne, men...
Nei, sir.
Jeg er relativt sikker på...
...at førstedamen stemte på den andre fyren forrige uke.
Hvis det er sant, er det nok første gang i historien
at en sittende førstedame stemte mot sin egen ektemann.
Ja.
Hun er ikke min største fan for tiden.
-Liker du det ikke? -De tingene vil drepe deg.
Ja, vel...
De kan stille seg i kø.
Hun tar ungen og forlater meg når jeg er ute av embetet.
Hvorfor vil ikke kona di ha flere barn?
Var de to første en nedtur? Er du en dårlig far? Hva er greia?
Kom igjen. Jeg er deppa. Jeg er brisen. Jeg trenger en historie.
Det er ikke mye til historie, sir. Kona mi, Teri, er forsker.
Vi møttes da jeg gikk på akademiet, og hun vil fokusere på karrieren nå.
Hun har et nytt prosjekt i Atlanta, og hun må reise. Så...
Vi stopper på to. De holder oss i gang som det er.
Du?
Nei takk.
Han består igjen.
Xavier, for alt det er verdt, er det nok bedre at du ikke får flere barn.
Smart trekk akkurat nå.
Det er definitivt et veldig, veldig smart trekk.
-Jeg vet ikke om jeg forstår, sir. -Det var alt, agent Collins.
Ja, sir.
Dette bør være bra, sjef. Garcias suppe plager meg nå.
-Du må komme tilbake til residensen nå. -X, jeg er i en ganske prekær situasjon.
Billy! Christian Laettner.
Jeg har 30 minutter før Jane må melde fra.
Men når hun gjør det, slipper ikke Robinson meg nær stedet.
Det er ille. Veldig ille, og jeg trenger deg for fem minutter siden.
Mottatt, jeg er på vei.
Billy, gjør du dette med meg, kan du regne med å få det kjipt.
-Lover du? -For fem minutter siden, kjapp deg.
-Huset er tomt. Alle unødvendige er ute. -Kontoret? Gjestehuset?
-Sikret. Sir... -Jeg trenger fem minutter med Garcia.
Mike.
Hva skjer, sjef? Jane sier vi har stengt ned. Hva er greia?
Du må gå gjennom gårsdagens logg.
Ja visst. Gi meg et øyeblikk.
Jeg vet ikke hva du har hørt, men jeg lagde ikke suppe.
Jeg lagde pozole, og den var topp.
Om Billy har en mage som ei 14-årig amishjente, er det hans...
-Mike, du må fokusere. -Ok, vi er oppe.
-Fortell om Wildcats dag. Noe uvanlig? -Stod opp og trente unormalt tidlig.
Lang trening, faktisk.
Han tok av seg morgenkåpen for første gang på ei uke.
Han brukte morgenen på å lage pasta til sønnen til middag. For hånd.
Han drakk kaffe med Sinatra på ettermiddagen på terassen på baksiden.
Du var på vakt. Du vet alt dette.
Hva?
Si det direkte til meg.
Jeg vil se hvordan det ser ut når du har baller, sir.
Det går bra.
Og det er alt?
Noen uvedkommende på eiendommen?
Nei.
Gartnere, oss, det vanlige.
Gutten droppet middagen. Ble hjemme hos moren.
Stakkaren måtte spise middag for to alene.
Men på den lyse siden, den-du-vet gjorde sin daglige happy hour-opptreden.
Vent, spol tilbake.
Frys det.
Litt større.
Litt til.
Ok.
Hun dro, og han hentet to sjenerøse drinker nede for å drikke med faren.
Pappa Warbucks dro tilbake til gjestehuset kl. 21.30.
Og helten vår tok med seg en tredje drink til sengs.
Døren ble forseglet kl. 22.04.
Den siste som så ham var...
Dere skravlet visst en stund.
Fyren har sagt fire ord til meg siden jeg kom hit.
Du har vel fortjent det.
-Herr president. Herr president. -Takk for tålmodigheten, folkens.
Betsy, du har savnet meg. Kan du sette oss i gang?
Angående gårsdagens eksplosive New York Times-rapport
om nylige avsløringer i Colorado...
-Jeg har ingen kommentar. -Er ikke en kommentar påkrevd, sir?
Det er ville spekulasjoner, og det er allerede demonstrasjoner over hele landet.
Jeg er sikker på at internett gjør en god jobb med å nøre opp under det.
...er den siste jobbrapporten...
Våpen!
Verden fortjener å vite det.
Sir, er du truffet? Sir, er du truffet?
Nei, det går bra.
Nei, du er truffet. La meg se.
Nei! Det går bra. Se på meg.
Det er deg. Det er ditt blod.
Agent Collins.
Ble du ikke truffet? Nei, du ble ikke truffet.
Ta det med ro.
Sjef.
Hei... Rolig.
Du kom nettopp ut av operasjonssalen. Kona di kommer. De fikk ikke tak i henne.
-Går det bra med deg? -Ja.
Du takler som en 16-åring.
Men da jeg så blodet, trodde jeg at jeg hadde blitt Christian Laettner-et.
Ikke gjør dette mot meg. Christian Laettner Duke.
Han hadde tidenes mest berømte college-basketballskudd mot oss.
Tok egenhendig livet av meg og alle Kentucky Wildcat-fans den dagen.
Ja, jeg trodde jeg hadde blitt Laettner-et. Men så...
Litt av en blokkering, agent Collins.
Er det noe jeg kan gjøre for deg?
Jeg vet ikke.
Kanskje roe ned med basketmetaforene?
Vel, vel, se på deg.
Bra for deg, Xavier. Du er litt morsom når du er såret.
Hvem skulle tro det?
Ikke jeg. Da ville jeg skutt deg for flere uker siden.
Sir?
Plikten kaller.
De fikk ut resten av kulen på operasjonssalen.
Karrieren som skuldermodell er nok over, men...
De sier at du blir helt frisk.
-Vet vi hvem han var? -En drittsekk med en 3D-printer.
Men vi har ham.
Jeg er tilbake på jobb etter helsesjekken.
-Nei. Ta noen uker betalt permisjon. -Det er ikke nødvendig.
Det er en ordre. Jeg vil ikke bli sjefete. Det har vært en lang dag.
Men...
Jeg vil snakke med deg når du kommer tilbake.
Om framtida.
Ja, sir, selvfølgelig.
Å si "takk" føles litt utilstrekkelig.
Å si "jeg gjør bare jobben min" virker litt teit.
Så vi lar det bare ligge?
Fy faen.
X, du må melde fra om dette.
Safen var tom. Den er borte.
Nei.
Borte.
Noen må ha visst mye.
Noen må ha hatt mye tilgang.
Straks må jeg be Jane varsle.
Da mister vi kontrollen over åstedet. Du må gå gjennom hele eiendommen nå.
Balkongdøra er åpen. Du så blodet.
Sjekk hagen under.
Ingen bilder. Ingen notater.
Memorer alt. Det er de små tingene. Små ting vil bety noe her. Forstått?
-Forstått. -Gå.
-X... -Gå.
Ja.
Garcia til Collins.
-Ja? -Jeg har noe, sir.
Jeg er på vei.
Billy. Hva i helvete foregår?
Vent litt.
Billy!
-Hei. -Hei.
-Hva skjer? Er det en nedstengning? -Aner ikke. Ingen sier en dritt.
Greit, kom igjen. Jane vet kanskje noe.
-Hva har du? -Se her.
Du snakker med presidenten til rett etter kl. 22.00.
Soveromsdøra lukkes kl. 22.04.
Du sikrer underetasjen og blir avløst av Billy klokka 22.32.
En natt med førsteklasses Billy Pace-sikkerhet starter.
Ja, problemet er maten min, ikke at han eter som en gris.
Mike. Kom igjen.
Billy går runden sin, men hovedsakelig...
Herregud.
Fyren tok til og med en halvannen times lur.
Se på ham. Død for verden.
-Var det dette du ville vise meg? -Vent litt.
Se på den store glassrammen bak ham.
-Ser du refleksjonen fra TV-en? -Ja.
Du ser bevegelse fra skjermen, men se.
Nå fryser den.
Som om noen stoppet TV-en, men han stoppet ikke TV-en.
Så jeg sjekket de andre kameraene, og da innså jeg
at fra 22.42 til 00.13 var alle overvåkningskameraene frakoblet,
frosset på det siste bildet.
-Men ingen så det fordi... -Kun Billy var i huset.
-Og han sloknet på sofaen. -Nettopp.
Klokka 00.13 kommer kameraene på igjen. Ser du det?
Ett minutt senere våkner Billy.
En time senere kommer jeg på jobb med fersk kaffe.
-Men for alt vi vet... -Kan hvem som helst ha kommet inn.
Ja, og ingen i kontrollrommet ville merket det, især om de var uerfarne.
Hvem var der på den tida i går kveld?
Jane.
Hei. Jeg mener det. Hva faen er det som skjer?
-La det ligge litt. -Men...
Jane, du må være veldig rolig nå.
Alt blir sett på fra nå av.
Du må stole på meg. Ok?
Ok.
Jane.
Vi er offisielt stengt ned. Meld fra.
Wildcat er skutt. Kode rød.
Meld fra, Jane.
Kun våre folk, nå.
Ja, sir.
Jeg har en kode rød.
Hva skjer? Hva foregår? Er det Kane?
Slutt å hindre meg fra å gå inn.
Jeg skal vite hva som skjer med mannen min. Er det Cal?
Sam!
Er det Cal?
Hvor er mannen min?
Er det Cal? Slipp meg inn, for faen, Sam!
-Stedet er sikret. Vi innleder avhør. -Ja, si ifra om du finner ut noe.
Hvor er han? Cal!
-Hvor er sønnen min? -Kane.
Skal vi gå inn i det andre rommet?
-Jeg vil se Cal. -Bli med meg.
-Agent Collins? -Ja, sir.
Spørsmålene er bare en formalitet da du var den siste agenten som så ham i live.
La du merke til noe uvanlig da han la seg i går kveld?
Nei. Bare nok en kveld.
-Snakket du med ham? -Jeg lurte på hvor du var, agent Robinson.
Jeg er her, agent Collins.
Hva snakket dere om i går kveld?
Nok en dag i paradis er over.
Hei.
Å, jeg føler det. Vent litt.
Vent litt. Vent litt.
-Lyttefest? -Var det alt?
Synd for deg.
Bø.
Litt lett sengelektyre.
Jeg har verdensnyhetene her.
Kom hit. Kom hit.
Kom og ta den. Har verdensnyhetene.
Ta en drink med meg, Xavier. Herregud. Vi snakker ikke sammen lenger.
Nei takk.
"Sir."
Jeg husker ikke nøyaktig når du sluttet å kalle meg "sir".
Gjør du?
-For guds skyld, si hva du mener. -Du vil ikke at jeg skal si hva jeg mener.
Sir.
Vel...
Jeg vet ikke hva mer jeg kan si.
Ja, ja, ja. Jeg vet det.
Hør her, du tar ikke feil, Xavier.
Det som er her inne vil definitivt drepe meg.
Det var alt, agent Collins.
Xavier.
Kan du noen gang tilgi meg for det som skjedde?
Hent ham inn.
Agent Collins, velkommen tilbake.
Ikke snakk om du ikke må.
Sett deg.
Agent Collins, du blir snart betrodd topphemmelig nasjonal sikkerhetsinfo.
Presidenten har klarert deg på høyeste nivå.
Ønsker du å fortsette, blir du en av få hundre mennesker i verden
som kjenner til informasjonen.
Agent Collins, vil du fortsette?
-Presidenten sier at du har barn. -Ja, ma'am. Det stemmer.
Da vil du høre dette.
Ok.
Nettbrettet i denne boksen inneholder all informasjon og data
relatert til et topphemmelig prosjekt.
Det er en fancy måte å si at det er den viktigste boksen i verden.
Du er vel klar over hva som skjer i Colorado?
Kan jeg noen gang tilgi deg for det som skjedde?
Barnas navn var viktige for kona mi.
Presleys navn var tidlig bestemt. Men for vårt andre barn, sønnen vår...
Hver kveld under svangerskapet prøvde hun et nytt navn.
Og så en dag...
Da hun var åtte måneder på vei og knapt kunne gå lenger,
var vi i en bokhandel sammen, og hun så det.
James og "Verdens største fersken".
Og det var det. Hun hadde funnet navnet til gutten vår.
Hun leste boka for magen hver kveld resten av svangerskapet.
Hun ble besatt av den pokkers boka.
Og så...
Du vet, etter at hun...
Jeg ble vel også besatt av den.
Jeg er ekspert på "Verdens største fersken" nå.
Den er skrevet av Roald Dahl.
Opprinnelig skulle den ikke handle om en fersken.
Den skulle handle om et kirsebær.
Men Dahl endret det fordi han syntes at ferskener var mykere.
Rart, ikke sant?
Boka kunne hett "Verdens største kirsebær".
Noen ganger ligger jeg i senga og stirrer i taket
og lurer på om kona mi ville kalt sønnen vår James
hvis boka handlet om et stort kirsebær og ikke en stor fersken.
Det får jeg aldri vite.
Jeg kan ikke spørre henne.
-Jeg vet det. -Stopp.
Du vil vite om jeg tilgir deg.
Jeg tilgir deg når jeg kan sove igjen.
Og jeg vil sove igjen når du er død.
FYRSTIKKER
VEDLIKEHOLD MORGEN UTSATT MED TO TIMER
Vi kan ikke gå i detalj, men vi kan si
at vi forbereder oss på en massiv katastrofe
som kan bety menneskehetens utryddelse i nær framtid.
Som forberedelse har vi igangsatt bygging under fjellet i Colorado.
Når den er fullført, kan den være vår eneste sjanse,
verdens største underjordiske by.