NUTNÝ SERVIS
Četl jsem to a ano, měla jsi pravdu.
Celou noc jsem nespal a drbal se s tou CAN sběrnicí.
Dráty vypadají v pohodě, ale něco tady pořád zlobí,
jak kdyby se nechtěla nechat opravit.
Na rozdíl od nás má problémy s komunikací.
Ale jak sis za ty měsíce už musela všimnout,
já to s ní jenom tak nevzdám.
Ahoj z druhé strany mostu.
Nebo možná spíš…
Jo, je to hnací hřídel.
Určitě? Protože to možná bylo spíš…
Je mi to jasné, zrovna jsem byla pod autem.
Jen se vymění homokinetický kloub, nic složitého.
Nerozumím řeči vašeho kmene, jako jinde.
Prostě vám dám klíče.
Jde o vnější kloub poloosy. Časem se opotřebovává.
Tomu rozumím.
Co to dneska bude?
Podíváme se na hnací hřídel a zdarma vyměníme olej.
Panejo, díky moc.
Paní Novaková, naučila jste mě, jak se štěpí decibely.
-Jak se vám mohu odvděčit? -To není věc.
Vezmu si ty klíče a svěřím vás do rukou naší šikovné Izzy.
Do takových rukou kdykoli, koukejte na ty nehty.
Ty jsem si dělala sama.
Kéž bych tak měla čas zajít si na manikúru.
-Nekoukejte, je to tragédie. -Teď máte čas.
Čeká nás nárazník.
Dobře. A ta s tou ofinou přivezla auto na prohození kol.
Jo.
Nové homokinetické klouby za míň jak dvě hodiny.
Perfektní načasování. Zrovna končíme.
To je geniální.
Zabít čas takovým opečováváním. Sama bych si nezvládla udělat čas.
To jsem celé ty roky mohla odcházet s novými nehty?
-Můžeme se rovnou domluvit na příště? -Na nehty?
Ty tady neděláme.
Kdybyste si to rozmyslely, dejte vědět.
Aspoň bych si vzpomněla objednat se na servis.
Olej se mění co půl roku.
A za tři dny oliváč na kůžičku.
Jasný.
Co? Taky se mi vejdeš, kdybys chtěla.
Další zákaznice.
Kam, někoho tu máš.
Dvě minutky.
Panebože, kde ty je bereš?
Po barech, kam lidi chodí.
Vyraz se mnou, třeba má bráchu.
-Izzy, pomoc. -Nebo ségru.
Charlie se snaží říct, že bys jí měla přestat říkat pravdu.
Skončila jsem. Adios.
Moje jediná kamarádka je Marge.
Ale Marge ti neprotáhne trubky, takže…
-Máš padáka. -Mám padáka?
Takže si můžeme přispat?
-Tak jo. -Ne.
Přispím si. Díkec, šéfová.
Panebože.
Marge.
Patřívala jednomu ze členů Hells Angels.
Největšímu drsňákovi z Oaklandu. Mému tátovi.
Marge. Brzo už se zase projedeš.
Abych pravdu řekla, nejspíš by tolik let nešetřil,
aby ji mohl od souseda koupit,
kdyby ho k tomu nepřemlouvala jeho pubertální dcera.
Plánovali jsme ji opravit společně.
Finální zkouška všeho, co jsme se naučili.
Když dělám na Marge, myslím u toho na něj.
Jako by tady pořád byl.
Uměl opravit cokoli.
Teď se ji jenom snažím dostat zpátky na silnici, kam patří,
a dokončit, co jsme začali.
Tvůj táta zní jako úžasnej člověk.
Vsadím se, že představa projížďky
ti pomáhá překonat všechny komplikace.
Představa projížďky po Big Sur
je to jediné, co mi pomáhá přežít to lepení těsnění.
Tolik jsem toho o Marge slyšel, ale pořád nevím, jak vypadá.
Stejně se to má s tebou.
Máme přece pravidla. Žádná jména a fotky. Jenom auta.
Takže…
Co jména a fotky pouze našich aut?
Tohle je Diane.
Dáme závod?
Je to krasavice.
Poprvé mi někdo z netu poslal fotku,
co jsem opravdu chtěla vidět.
Charlie.
Hele, zamilovat se do někoho na divným fóru o autech
je v jistých kruzích, ne ve všech, vnímáno jako
volání o pomoc.
Kam, jak dlouho se známe? Zamilovala jsem se snad někdy?
Už devět nádherných let.
A ne.
Leda bys počítala toho Mustanga z roku 1966.
Na lidi není spoleh, na auta ano.
Vždy jsou přesně tam, kde je necháš.
A když mají nějaký problém, prostě ho opravíš.
O'Malleyová, nebuď hustá.
Ani nevím, jak se jmenuje.
Ty neznáš jeho jméno?
Mohl by to být kdokoli?
Jako třeba…
-Sammy! -Kam!
-Znáš Reddit? -Kam.
Víš, co to je?
Něco málo vím.
Jenom žertuju.
Jako…
Bydlí v Nob Hillu a miluje klasická auta
a nesnáší svou práci v korporátu
a chce úplně překopat renovace aut.
Proč se směješ?
Protože zní jak 80letej dědek s předplatným k Popular Mechanics.
Odpovíš mu? Možná mu už nezbývá moc času.
To klidně risknu.
Jen říkám, ať seš opatrná.
Vůbec nevíš, co je zač.
Mohl by to být kdokoli. Nebo to na tebe hrát.
Dám pozor, slibuju.
Tak už prosím tě sklapni.
Stejně jsem mu řekla, že se zatím potkat nechci.
Když říkáš…
Olejnička.
Jako fakt?
Stíníš si celým tělem. Fakt myslíš, že to nevidím?
Vidím to.
Ocenila bych trochu klidu na práci.
Neskutečný.
Zpátky do práce.
Hele! Tady jsi v práci.
No tak pojď.
Promiň, nechtěla jsem to nechat bez odpovědi.
Usnula jsem, ale nutně musím vědět, jestli ti to teda funguje.
Pořád nechápu, proč chceš do Bronca cpát elektromotor.
Zasloužil by sis místo ve cvokhausu.
Jednou bych si chtěla otevřít dílnu na renovace klasických aut.
Revival Rides.
A pracovat s těmi nejvýstřednějšími klienty,
třeba i tak šílenými jako ty.
Nemám, co říct,
akorát teplotní čidla si začala zase vyskakovat.
Když nespolupracují,
auto si myslí, že je moc zima nebo teplo a nestartuje.
Naposledy jsem všechno prošel.
Jestli to nezabere, musím začít znovu od začátku.
Táta říkával, že nejlepší mechanik je ženská,
protože umí vycítit, že má
s těmi mašinami zacházet jako s kráskami.
Zkus se k ní chovat jako k dámě.
Prober to s ní.
Pověz jí, jak se cítíš.
Pokud teda víš, jak se to dělá.
Podívej, párkrát jsme se sice neshodli, ale…
Nechtěl jsem ti ublížit.
Jsem jenom muž, co sedí ve svém autě a doufá,
že ho bude milovat.
No tak, holka.
To je ono.
Tak jo.
Je to moc fajn, moct s někým mluvit takto otevřeně,
i když musíme zůstat v anonymitě.
Snad máš tam za mostem fajn den.
Jak vzápětí uvidíte,
za posledních pět čtvrtletí nám zisk vzrostl o deset procent.
Nigello.
Chystáme se ihned otevřít tři nové pobočky.
Same, ty se vydáš do Orlanda.
Dobře.
Treve, ty převezmeš Denver.
Denver?
Pardon, ale to já asi nemůžu.
Moje žena si zrovna otevřela kavárnu.
Ne, já… Prosím, kdybychom…
Nigello, za deset minut mi začínají pilates, tak to urychleme.
Paul. Denver převezme Paul.
Jistě.
Díky za tvou loajalitu, Patricku.
Bude mi ctí, pane. Ano.
A posledního vyšleme…
Tohle řeknu já.
Eso,
ty vyrazíš přes most.
Do Oaklandu?
Tak jo.
Otevřeš novou pobočku, rozjedeš ji a předáš místnímu manažerovi.
Bum, prásk.
Pane, obdrželi jsme upozornění, že došlo k chybě.
Naše nová pobočka bude hned vedle O'Malley's.
Trocha toho boje zblízka.
To zvládneš jako nic.
Je to nějaký maličký rodinný podnik, ne?
O'Malley's má vazby na komunitu.
Ale cenám jistě konkurovat nedokáží.
Mohlo by to nepůsobit dobře.
Optika. No jistě.
Slyšeli jste někdy o té malé burgrárně hned vedle prvního McDonaldu?
Já taky ne.
A proto je to naše eso.
Když jsem Beaua spatřil poprvé,
vrtal se v kapotách ve Fresnu. Ale…
…právě jeho přístup k marketingu
nakonec uzavřel všechny dílny v okolí.
Byla to nádhera.
Sice trochu stoupla nezaměstnanost,
ale bylo to ve Fresnu, takže těžko říct.
Víte, proč tuto firmu miluju?
Protože jsme rodina.
My všichni, co jsme tady.
Ne ten, co jsme ho vyrazili.
My jsme rodina.
Teď se společně pomodlíme.
Poskytni prosím této rodině moudrost,
aby dokázala podkopat a zničit veškerou konkurenci.
-Amen. -Amen.
Vypadáte velice štíhle.
Velice štíhle.
Cítím se tak.
Ahoj.
Ale.
Někdo má dobrou náladu.
Asi jsem včera rozsekla Marge.
Jo, Marge. Nuda.
Víš, co pro mě znamená.
Znamená? Jo, to vím.
Nudí tě cokoli s parkovací kamerou.
Někdo má prostě rád výzvy, Kam.
Protivo.
Ahojky.
Měly byste se jít podívat ven.
Hned to bude, Iz.
Ne, to nepočká.
Ten obchod naproti přes ulici.
-Bobova hračkárna? -Přece ho už nemohli pustit z lochu.
Něco horšího.
Bob bude nasranej.
-To jsou Miller Boys? -Jo.
To snad není možný.
Můj táta tuhle dílnu založil v roce 1988.
Charlie starší to tady vybudoval
na jednoduchém principu loajality, komunity a tvrdé práce.
Ti zmetci mrňaví znají tak akorát korporátní chamtivost.
V Miller Boys se s Millerem nikdy nepotkáte.
My jsme O'Malley's.
Já jsem Charlie O'Malleyová.
Konec diskuze.
Já jsem tady v dílně vyrostla.
Hrála jsem si s klíči, ne s bárbínami.
A oni sem chtějí nakráčet a přebrat nám v naší vlastní komunitě práci?
To hodně štěstí.
My máme je.
-Koho? -Naše zákazníky.
Jasně.
-Co mají Miller Boys a my ne? -Nic.
Děkuji pěkně.
Teda kromě celostátně známé značky.
A levnějších dílů.
Berou za velkoobchodní ceny od svých smluvních dealerů
a v podstatě ovládají trh, takže…
Učiněná Wikipedie.
Mě něco napadlo.
Jestli chceme slyšet nápady.
Beru cokoli lepšího jak modlitbu, protože…
Je to lepší.
Tý vado, Izzy.
-200 000 sledujících? -Není to zas takový haló.
Jak si tě mám přidat?
Nevím, ale lidi to docela zajímá.
Líbí se to, ano?
Tak jsem se tě chtěla zeptat,
jestli bychom nemohly k recepci přidat pár stolků na manikúru.
Tohle je v podstatě takový salón pro auta.
Takže to dává smysl.
Vy pečujete auta, já pečuju o zákazníky.
Jako paní Novaková, která by na nehty jinak neměla čas.
Byla hrozně nadšená.
-„Nikdy bych si neudělala čas.” -Jo.
Byla hrozně spokojená.
Iz, nemám žádné obavy.
-Fajn. -Vypadám tak?
Protože nemám. Opravdu nemám obavy.
Žádné obavy.
Potřebovala jsem to.
Jedu se podívat na tu novou pobočku v Oaklandu.
Chtěl jsem se stavit u Jordana a třeba zajít na drink.
Nechceš se seznámit?
Haló?
Co říkáš na Oakland?
Kurňa, tohle musím vzít.
Hele, Oakland není úplně místo pro mě.
Jenom se…
Ale moc si to užij.
Měj se.
Ahoj.
Hned jsem u vás. Chviličku.
Ale platí to na 15:30, že ano?
Ano, kdo je objednaný, tak v pohodě.
Jinak máme čekačku, ke které se hned…
To nic, ať jde klidně první.
Nevím, proč to říkala.
-Jenom se… Skočím si na vzduch. -Dobře.
Sakra. Pardon.
Ne, díky.
-Mnohem lepší. Pojď dál, ahoj. -Ahoj.
-Jak je, hochu? -Proč jdeš sám?
Kde máš limetu?
Lolu. A netuším.
Má moc práce s automatizací celé země.
„Automatizace země.“ Netuším, co to znamená.
Ale můžu se na něco zeptat?
Co má ten tvůj vztah-nevztah vůbec znamenat?
Nemám na nic pořádnýho čas.
Je to jenom taková sranda, běž si zalít kytky.
-Jasně. -Dej mi pokoj.
Moje kytky!
No nic…
Musím ti říct o jedný holce, se kterou si píšu na Bronco fóru.
Hochu.
Hele, chápu to. Já nemůžu soudit.
Tolik chlapů, se kterými jsem se… Žádné tváře, žádná jména.
Klidně mohli být v programu na ochranu svědků.
No ale co s tím mám dělat?
Říct si o číslo? Napsat jí?
Ne, poslat kouřový signál.
Ano, pozvi ji někam na rande!
Ne, to neudělám.
Omrknu tu novou pobočku. Jdeš taky?
Mám objednanou manikúru…
Koukej na ty ruce.
Ale až o půl čtvrté,
tak pak můžeme zajít na jídlo.
Tak jo.
-Zatím se měj. -Uvidíme se. Čauky.
Ten ze včerejška?
Ne, jinej, kterýho si držím.
Taky sexouš.
Char, kdys byla naposledy na rande ty? Na doopravdickým rande?
Protože od té doby se toho hromada změnila.
Beztak ani neznáš chlípnýho hasiče.
Vůbec netuší.
Fakt ne.
Charlie, to si tě jako chlap přehodí přes rameno.
Sexy, že?
Ale pak popadne nějakou hadici.
Třeba… Máme tady hadici?
-Nech toho. -Ukážu ti to.
-Stačilo, dobrý. -Ty to nechceš slyšet?
-Máš to? -Ne, Wi-Fi je na hovno.
-Ten je můj? -Jo.
Vyplňuju ti profil na Tinderu.
-Panebože. -Už jenom oblíbená barva.
-Nemusíš ho použít. -Kdy mě jako zajímalo randění?
Nikdy. A to je problém.
Stejně už seš v podstatě zabouchnutá do někoho z netu.
Je to skoro stejný, akorát se…
-Vyšvihla by ses zpátky do sedla. -Zopakuj jí to.
Seš zvrhlice.
To je tvůj kyberkluk?
Co kdybys ho mohla vidět?
Na vlastní oči.
Neskutečný.
Natáhnout se a dotknout se ho.
Nech toho. Ještě jednou.
-Dobrý? Jo. -Jo, dost dobrý.
Co se to tady děje?
Charlie, nic zajímavýho tě nepotká,
když se budeš navěky schovávat v tátově dílně.
-Děláš si srandu, že jo? -Ne.
Lidi.
Jsem v pohodě.
Jsem spokojená.
-Marge je super společnost. -Ne…
-„Marge je super společnost.“ -Probůh, zase ta Marge.
-Je to má ideální partnerka. -Víš co?
Řeknu ti to opatrně.
Marge se nepočítá.
Nepočítá. Ale víš, kdo ano?
Tenhle skutečnej chlap, se kterým si občas vyhodím z kopejtka.
Má kontakty na akci s luxusními auty,
kde by nám mohl domluvit stánek.
Panebože. Lidi, co mají auta.
Lidi, co mají auta a peníze.
Panebože.
Peníze, které by pak mohli platit nám.
A třeba tam bude někdo nezadanej.
To zní super.
-Jako fakt? -Jo.
-Fakt? -Proč by ne?
Nečekaly jsme, že budeš souhlasit.
Nemusíme ji přemlouvat. Jen se tam ukážeme a předvedeme…
naše silné stránky.
Jako…
Jak rychle umíš měnit kola.
Mám dalšího zákazníka. Musím jít.
-Bude to super. Skvělá šance. -Velká sranda.
-Vidíš tu barvu? -Tady?
Jo. Vyměnila bych olej a pak tohle vrátila zpátky.
Tak jo. Díky, žes mi to všechno ukázala.
Táta mi nechce půjčovat auto, dokud to všechno nebudu umět, takže…
Beze všeho. Ale víš, že tohle pro tvého tátu dělám já, že jo?
Co?
Hlavně mu to neříkej.
-Díky, Charlie. -Za málo, Lucy.
Tady to ale žije.
Nehtové studio, dílna a škola dohromady?
Jo. Tak nějak.
Jak můžu pomoct?
Nabídla bych pravačku, ale…
To nic.
Já jsem Beau.
Takže tobě to tady patří.
Jo, udržuju svůj sen při životě.
Já jsem Charlotte, ale všichni mi říkají Charlie.
Moc rád tě poznávám, Charlie.
Char! Řekni si o číslo.
Takže, Beau, co ti můžu udělat?
Panebože.
Věřila bys mi, kdybych řekl, že jsem tady kvůli manikúře?
Tamhle ty dveře.
Můj kamarád je tady na manikúře.
Mně je to mnohem příjemnější tady.
To zavěšení není nic moc, že?
Ramena jsou v prdeli.
Někdo tu chuděru ujezdil k smrti.
Dobrý?
Něco ti upadlo.
Řekni pravdu. Kdo přišel s tím salónem?
Slyšel jsem o lakování, ale tohle vidím poprvé.
Izzy. Věnovala se tomu, když byl zrovna klid,
což je poslední dobou čím dál častěji.
Nevím, jestli sis všiml, ale Miller Boys otvírají pobočku…
-Miller Boys? -…hned naproti.
-Dobrý? -Jo. Jenom jsem to neviděl.
Tak Miller Boys, jo?
To je…
Miller Boys na Market Street, ne?
Jo.
To je ale pitomá náhoda.
Náhoda?
-To si nemyslím. -Ne.
Něco takového se otevře hned vedle malého rodinného podniku?
Rozhodně je to osobní.
Chápu, proč si to myslíš.
Takže…
-Beau… -Charlie.
Čím ty se živíš?
Děláš do aut nebo…
Jo, miluju auta.
Ve volném čase v nich jedu.
Jedu jako po másle.
To bychom…
Jordane, tady tě mám.
Nazdar, Beau.
Zvedáme kotvy?
Ne, ještě myslím ne.
-Určitě jsou suché? -Rozhodně ne.
-Měl bych ještě počkat. -Pár minut.
-Určitě? -Řekni si o číslo.
Nepotřeboval jsi zalít kytky?
Ne, nepotřeboval, na to mám automatizovaný systém.
-Ale musíme jít na tu… -Pobočku.
-Prohlídku. -Prohlídku.
Bytu. Nového bytu, protože jsem se zrovna přistěhoval.
Vítej u nás.
Aspoň víš, kam jít, kdyby zlobilo auto.
Jo, to vím.
Měli bychom pomalu vyrazit o dům dál.
Ale moc rád jsem tě poznal.
Podáme si ruce.
Tak jo, můžeme…
No tak jo.
Kdyžtak jsme tady, kdybys měl jakékoli potřeby.
Potřeby ohledně auta, samozřejmě.
-Víš, jak to myslím. -Jo.
-Ještě bych vrátil klíč… -Jasně.
…tady paní dílnové.
Dík, ten potřebuju.
Mějte se.
-Ani slovo. -„Všechny tvoje potřeby.“
Nemám slov.
A jak se uklonil. „Trocha šmíru mi nevadí.“
-Já zahynu. -To byl ten pravý. Jdeme za ním.
-Nemáme na něj číslo. -Bů?
-Ne! -Bů?
Takže…
Takže co?
Někdo se nám zamiloval.
-Přestaň zpívat. -No tak, líbí se ti, to jde vidět.
-Ne, nelíbí. -Ale jo, líbí.
-Ne, nelíbí. -Ale jo, na to tě znám až moc dobře.
No tak, bylo to cítit ve vzduchu, ne?
-Nic se nestalo. -To víš, že se nic nestalo.
Nic se tam nestalo.
Co děláš? Proč si prohlížíš desky?
-Nehledáme tu pobočku? -Ne, já jen…
Je poblíž. Nechceš to?
Ty už mám dvě a ty to víš.
Jenom zdržuješ. Co se tady děje?
Nezdržuju. Jenom jsme…
Jsme blízko. V dochozí vzdálenosti.
Jak blízko?
Blízko. Je to…
-Hlavně klídek, jo? Ale… -Fajn.
…jsme v podstatě tady.
Miller Boys!
-No tak. -Jo. Jasně.
Pořád dělám na Diane.
A rád bych podotkl, že ji přesvědčím jako první.
Ty budeš hned druhá.
A Marge by mohla být třetí.
Hele, moje auto si neber do úst.
Přemýšlel jsi někdy, že bys skončil v práci a fakt to udělal?
Každičkej den.
Co ten tvůj nápad? Revival Rides?
Co ti v tom brání?
Občas si přeju, abych mohla skončit.
Asi to nechceš celý slyšet, ale…
Před pár lety jsem přebrala rodinný podnik
a teď mám pocit, že ho musím udržet v chodu.
Ale nevím, jestli je to možné.
A vlastně ani nevím, jestli to dělat chci.
Diane a Marge nebudou
jediné, kdo toho má ještě dost před sebou, viď?
A kdyby to pan Miller nechtěl rozjet v rámci firmy,
možná bych měl jít sám na sebe.
Ne?
-Haló? Mluvím s tebou. -Jo, úplně souhlasím, jenom…
Nechápu, proč Miller nevzal ty automatizované linky, co jsme nabízeli.
Nemluvím o tvé práci, ale o své budoucnosti.
Kdy firmám konečně dojde, že zbavit se rizika lidské chyby
je lepší úplně pro všechny?
Já…
Panebože, já…
Já už na tohle asi nemám.
O čem to mluvíš? Baví nás to, ne?
Tebe to baví a mě to baví…
Jo, baví mě to fakt hodně, ale já bych…
-Co? -Asi potřebuju víc.
Jo, ale dobře víš, že já na víc nejsem.
Jo, vím.
A chápu to.
Tak se mi ozvi, kdyby sis to rozmyslel.
Neslyším vlastní myšlenky.
Musím mít pevnou ruku.
To si snad dělají srandu.
Věděly jsme, že to přijde.
Jenom je divné to vidět.
Mají tam párky v rohlíku?
Ne, nedostanou nás na párky.
-Ty může mít každej. -Jo, ty se dají koupit všude. Pitomci.
-Jak je? -Beau, Beau.
Ty ceny absolutně nedávají smysl.
Víte, jak to chodí, ne?
Najdete nejnižší cenu ve městě a pak…
-Níž. -…jdete ještě níž. Díky.
Zaujmeme a jak budou O'Malley's v trapu, navýšíme ceny.
-Tady někdo chodil na ekonomiku. -Zas koukal na The Wire.
Jsou tam samý ženský, ne?
Ne rodinnej, ale mámin podnik.
Až je zavřeme, nabereme je sem?
-Co vy na to? -Pánové, nezapomeňte,
že nejste jen mechanici, ale Miller Boys.
A Miller Boys dostávají v prvním týdnu 10% provizi z prodeje.
Prachy vám nevadí, ne?
-Jasně. -Tak úsměv.
A prodávejte. Ruce sem.
-Raz, dva, tři, rodina. -Rodina.
-Tak šup, frčíme.
-Jste jako tygři. -Rodina?
Rodina, přesně tak.
Zmákněte to a vesmír je váš.
-Dobrý? Nemáš… -Super.
Já jen…
-Vytřu tam jindy. -Co?
Vidíte tam Tauruse George Shefflera?
-Na tom autě dělám už roky. -Je hnusnej. A jeho auto taky.
-Takže vcelku… -Mám nápad. Co zajít na drink?
-Dobrý nápad. -Ano.
Dobrý nápad.
Jsem pro.
Stačilo říct „Castros“.
-Jo? Stačilo? -Rozhodně.
Panáky jsou na mě. Hurá na ně.
Budu tady.
-Zdravíčko. Jak se máme? -Co si dáte?
-Co si dáš? -Pivo.
Něco těžce hetero. Mně margaritu, prosím.
Díky moc.
Jako fakt? Už?
Co jako? Je sexy, koukni na něj. Ty vlasy.
Tohle nedopadne dobře.
Ale není to zas…
Na co koukáš?
Hned jsem zpátky.
Pardon.
Díky za hru.
-Příští se mnou? -Helemese.
-Ano, to jo. -Jo, dáš si další?
Zrovna nic nedělá.
Z nehtového studia, že?
Zloděj klíčů.
Izzy, tohle byl boží nápad.
Jste s Jordanem hvězdy.
Technicky vzato stojíš na mé straně, viď?
Tak co, rozjedeme to?
Leda by ses bála, že zase prohraješ.
Chceš to okořenit?
Na co myslíš?
Kdo trefí kouli do jamky, pije?
Tak jo.
Jestli o něj nestojí ona…
Radši si trochu ustup.
Bude to nakládačka.
Díky.
Na zdraví.
O co jsem přišel?
Chystala se tvýmu kámošovi nakopat zadek.
Deset babek na Beaua.
Dvacet, když mu to natře do dvou minut.
Jo, fajn.
Třicet, že budou mít krásné děti.
-Nechci tlačit, ale… -V klidu.
Jo.
Docela se uvolnila, že?
Dobře se baví.
-Konečně slušný soupeř. -Jo.
Jak ti to připadá? Dobrý?
Jo, dobrý.
Zatraceně.
-Napij se, prosím. -To bylo dost působivé.
Kde ses takhle naučila hrát?
Táta dělával do noci. Musela jsem se nějak zabavit.
Jsi samé překvapení, Charlie O'Malleyová.
Vezmu další rundu.
Vodka se sodou, že?
Jenom soda.
Jenom soda? Bez vodky?
Ušila jsi to na mě.
To nebylo hezké.
Chci odvetu.
Polib ho.
Izzy!
Musíme jít.
Máme tu věc.
Jakou věc, kočko?
Tu věc? Tamto?
-Všechny máte věc? -Charlie…
Jo, máme…
-Tohle děláš vždycky. -Mega důležitou.
-Mega. -Pardon.
Mega důležitou mega věc.
Fakt velkou věc.
-Jasně. -Jo.
-Musíme jít. -Musíme jít.
Tak si tu věc užijte.
Ale my jsme neskončili.
Měj se. Brad, že?
Ale, ale, Bradley.
Dlužíš mi 20 babek.
Kurva.
Ten se nepočítá.
Pane Millere…
Jistě.
Kurva!
Je ohnutá. Sežeňte mi jinou.
Co bys rád, Beau?
Díky za váš čas, pane.
-Na rodinu si ho udělám vždy. -Jistě.
Chtěl jsem s vámi něco probrat.
-Prosím, posluž si. -Jistě.
Je to docela tajná věc.
-Tak jo. -Dobře.
Tak jo, mluv.
Pane, je to soukromá záležitost.
Aha, máš pohlavní chorobu.
Žádné strachy, to se stane.
Ne, nemám pohlavní chorobu.
Díkybohu, protože ty jsou fakt bolestivé.
A hrozné, protože jak nějakou máš,
máš to říct každé, se kterou jsi spal.
I manželce investora.
To je celkem ošemetné.
Ale chtěl jsem mluvit o budoucnosti této firmy.
EM.
Ema?
Tak se jmenuje ta nová recepční?
Je to fešanda, ale nevím, jestli zrovna budoucnost.
EM jako elektromotory.
Aha, jasně.
Jo.
-Dostal jsem tě, co? -Ano.
Jako: „Kdo že prosím?“
Dobrý, to byla trefa.
Takže…
Procházel jsem si čísla.
Klasická auta jsou zase na vzestupu.
Řídit něco starého je teď v kurzu.
Ale co kdybychom vstoupili do 21. století?
Pro naše zákazníky by to znamenalo elektromotory.
Menší náklady, vyšší zisky. Co vy na to?
-Mohly by z toho být odpisy na daních. -Jo.
A vládní dotace.
Prásk! Úplně nový zdroj příjmu. Výhra pro všechny.
Co takhle?
Propočítáme si to.
Takže vy to propočítáte.
A až budeš mít Oakland zmáknutý,
dáme dohromady skutečný plán.
Vy dáte dohromady plán, ano?
-Nech to na mně. -Domluveno, pane.
-Jsme domluvení. -Tak jo.
-Rodina musí být spokojená, ne? -Ano, pane.
Zdravím.
Hele, Beau.
To jsou moji bavoráčci.
Fakt musíme mít ten nesmysl na sobě?
Co? Děláte si srandu? Vypadáte fantasticky.
Zatočte se, podíváme se na to.
Nezapomeňte, proč jsme tady.
Čím víc upíšete klientů, tím větší provize.
Takže napnout kšandy a konec srandy.
-Dobrý? -Tak jo.
Miller Boys na tři. MB. Raz, dva, tři, MB!
Vlítněte na ně.
Díky.
Ano, pane Millere.
Ano, jsme připravení.
Vypadá to dobře.
Ano, mají na sobě ty bavorské kšandy. Senzační nápad, pane.
Ano.
Držím palce.
Musím se jít podívat na ten Mercedes.
-Můžu? Jen nakouknu. -Jo.
-Díky moc. -Vyfoť ho.
Dobrý.
Běžte.
Ale kdeže.
Co ty tady?
Ahoj, Beau.
Ahoj, Charlie.
Vidíš to Bugatti?
Jo. Centodieci. Jedno z deseti na světě.
-No tak. -Nechápu to.
Není to fér.
Mám strach, že zakopnu, něco rozbiju a budu to muset platit.
To nedělej.
Líp se cítím v dílnách než na podpatkách.
-Díky tomu rýmu jsem to uhodl. -Hej, šéfe!
Šéfe.
Zdarec, šéfíku.
-Znáš je? -Koho?
Ty v těch bavorských kšandách, co koukají sem.
Ne, ty v těch kšandách neznám.
Beau? Potřebujeme pomoct.
-Někdo vás shání. -Asi viděli jmenovku.
Ty seš Miller Boy.
-Chtěl jsem ti to říct. -Takže mě špehuješ?
-Proto jsi byl u nás v dílně? -Co?
Chtěl jsi tam jen tak vlézt a rovnou O'Malley's přebrat,
protože banda holek nemůže mít o spravování aut ani tucha, co?
-To není fér. -Seš k smíchu.
Myslíš, že jsem se zaprodal?
Že jsem nějakej korporátní zloun? Fajn.
Ale oba dva dobře víme, že tohle je Amerika
a lidi se zajímají jenom o peníze.
-Tebe jsem tady nečekala. -Je na odchodu.
Odcházím.
-Proč? -Napínavé.
Nemusíme to teď dělat. Počká to, jestli…
-Ne, jdeme na to. -Tak jo.
Najde se tu někdo, kdo vymění kolo rychleji jak já?
Já jo.
Prosím.
-Prosím, fešáku. -Díky.
Pojďte se podívat, co umíme u O'Malley's.
Připravit.
Na značky, pozor, teď!
Vyhrály jsme!
Padesát devět vteřin.
-To musí být nějaký rekord. -Beztak.
Dobrá práce.
-Super. -Počkej, Charlie.
Povíš mi, co se stalo s tím z kulečníku?
Je to Miller Boy.
Je to špión?
V pohodě, nic pro mě neznamená.
-Panebože. -Jo.
-Je to tak vážné? -Ano.
Všechno jsme poladili.
Ale žádné další ťukance, jasné?
Opatrujte se.
Bože.
Můžu se trochu vypovídat?
Mám tady chlapa od konkurence
a beru si to osobně, ale nejde jenom o mě a o něj.
Jsem to já versus on a celá jeho korporátní armáda.
Jestli oni jsou jako rostlý strom, ty jsi malá sekerka.
Zaměř se na to, v čem jste jiní.
Abyste se od nich odlišili.
Díky moc, Rachel.
Úplně v pohodě, Vikingové drží spolu.
A naši diváci spolknou příběh Davida a Goliáše.
-I s navijákem. -To dáš.
-Pár lidí by… -Tady ji máme.
-Jen se skočím převléknout. -Ne, pojďme.
-Jo. -Vypadáš skvěle.
Super, šmír, špína, vypadáš skvěle.
-Nespěchej. -Děkuji.
-Jasně. -V klidu.
-Tak jo. -Dobře.
Je tu se mnou Charlie O'Malleyová z oaklandské stálice,
dámské autodílny O'Malley's.
Podnik vybudoval před lety váš otec,
ale vy jste nedávno přetvořila jeho koncept
a spustila ryze dámskou dílnu.
Chtěla jste jen udržet krok s dobou?
Nešlo mi o to, co je moderní.
Šlo o nadšený tým talentovaných a pracovitých lidí.
Můj otec tu dílnu otevřel kvůli naší rodině a místní komunitě.
-Přesně. -Zdravím.
Cením si toho, že mě naučil milovat auta a starat se o ně.
Autodílny byly dlouho místem,
kde se zákazníci obávali, že je někdo natáhne.
Přesně.
A on to chtěl změnit.
Dnes by na nás byl moc pyšný.
Co je? To už máme oběd?
Jsem na nás moc pyšná.
No tak, směna neskončila.
Ukažte.
…navzdory všemu jsme našly způsob,
jak jasně ukázat,
že se nenecháme zahnat do kouta bezcitnou korporací
vedenou kapitalisty,
kteří značně podcenili, jak se jim bude otvírat pobočka naproti…
-Dobře. -…malému, dámskému…
Díky.
To je moje holka! Bylo to boží!
-Boží! -Nádhera. A tolik lidí.
-To jsem nečekala. -Úžasný. Zmákla jsi to.
-Jak profík. -Lidi nestíhali čumět.
Potřebujeme reklamu.
Vítejte v Miller Boys, jak posloužíme?
Karen, bydlím tady.
Chci mluvit s nadřízeným.
Tady je.
-Těší mě, já jsem Beau. -Dobrý den.
Co pro vás můžeme udělat?
Můžete mi pomoct pochopit, proč jste se nakvartýrovali sem na ulici
a pokusili vyřadit tu rozkošnou dílničku z provozu.
Věděla jste, že naše firma zaměstnává v USA deset tisíc lidí?
Co je na tom, když pak připravujete normální lidi o práci?
Něco vám povím.
Po střední jsem nešel na vysokou,
ale vzal práci tady u Miller Boys.
Dělal jsem vzadu v dílně, víte?
Myslel jsem, že pod kapotou strávím zbytek života.
Ale šéf si vyslechl pár nápadů a než jsem se nadál,
mířil jsem z dílny rovnou do vedení.
To na tom nic nemění.
Čau kočko, já mizím.
Izzy, co když to nezabere?
Vím, že publicitu máme skvělou,
ale co když zkusíme všechno a stejně to nic nezmění?
Už teď přicházíme o peníze. Cenově jim nemůžeme konkurovat.
Musíš tomu dát čas.
A věřit.
Doufat.
Běž taky někdy domů.
Tak jo, Marge.
Panebože.
Panebože!
Co?
Ten zvuk motoru! Skvělá práce.
Měli bychom to oslavit!
Měla bys to oslavit!
Tak jo.
„Vím, že je to proti pravidlům,
ale co kdybychom…”
Ne. Fajn.
Jenom… Fajn.
„Hele, s kým jiným…
…to oslavit, než s tebou?”
Krucinál.
Jo. Jakože…
-Mluv. -Moje?
Jo. Lattéčko.
-Čauky. -Ahoj.
Co je, ty sis vrzla?
Buď to, nebo je markantní Marge zase mezi živými.
Je.
Jasně, že jde o auto.
Doufala jsem v to druhé,
-ale tohle taky ujde. -Super.
To není všechno.
Má toho víc.
Co to je za výraz? O co jde? Ne.
Ty se usmíváš. O co jde?
Řekni mi to, nebo začnu vyšilovat.
Setkám se s Forďákem.
-Osobně? -Ano.
-Tváří v tvář? -Co? Počkej.
Charlie, tohle není sranda.
Ne, není to…
-Jo. -Jdeš na rande!
Rande. Panebože.
Není to rande.
Charlie, rozhodně je to rande.
Je to rande.
Ty.
Forďák.
Co by to bylo jiného?
-Panebože, je to rande. -Jo.
-V klídku. -Co se nosí na rande?
Co bych si vzala já nebo co nosí Kam?
Dáme to dohromady.
Božínku, vypadáš skvěle.
Myslíš?
Mluvím se svou kytkou. Ty seš taky v poho.
A co jako?
No tak, jsem nervózní.
Třikrát jsem se převlékl.
Ani nevím, jak ta holka vypadá.
Upřímně, měl bys být nervózní.
Víš proč?
Je to někdo, s kým máš něco společného.
-Má ráda auta. -Jo.
Umí se nadchnout. Má nějakou kariéru.
Kdybych měl projít všechny ty ostatní, se kterými jsi chodil, probůh!
Je dokonalá. Mohla by to být moje nastávající, ne?
-Neviděl jsem ani fotku. -Nejde o žádnou fotku.
Co hledáme?
-Klíč. -Klíč na klíčích.
Měl by být na stole a nejít přehlédnout.
Klíč. Klíč. Klíč.
Víš, jak klíč vypadá?
-Vygooglil jsem si to. -Fajn.
-Čau. -Pořád seš tady. Ahoj.
Jo, pořád. Je tady?
Jo, je skvělá. Senzační.
-Vypadá dobře? -Vypadá… Jo, dobře.
Docela… Tak nějak mi připomíná Charlie.
-Charlie. Mohla by… -Charlie?
Asi to bude Charlie O'Malleyová.
Jordane, jak to myslíš?
-Pardon, na někoho čekám. -V pohodě.
Charlie O'Malleyová?
Zarytá bojovnice proti velkofirmám?
Běž pryč, Beau.
No tak, nejsme v práci.
Je to docela náhodička.
Taky jsem sem za někým přišel.
-Fakt? -Jo.
Pamatuješ si Jordana, že?
Toho kamaráda, co k vám chodí na nehty.
Neviděla jsem ho tady.
-Můžu přisednout? -Ne, nemůžeš.
Na někoho čekám. Beau, no tak.
Na Izzy?
Doufal jsem, že ji potkám.
Za klávesnicí je neúprosná.
Izzy toho má teď hodně.
Jo, všiml jsem si.
Takže ne Izzy.
Kam?
Počkej chvilku.
Šaty, žádný šmír, parfém…
…a klíčenka.
Není to jen přívěsek, že?
Je to rozpoznávací znamení.
Jdeš na rande naslepo.
Do toho, co a s kým dělám, ti vůbec nic není.
-Zmiz mi z očí. -Fajn, promiň.
Jenom mě ani nenapadlo, že bys do něčeho takového šla.
Věř nebo nevěř,
hodně toho o mně nevíš, Beau.
Ty toho o mně taky hodně nevíš, Charlie.
Vsadím se, že bys naprosto přesně splnil moje očekávání.
A co bys čekala?
Titul místo inteligence,
předem vymyšlené repliky místo osobnosti.
Namyšlenost místo srdce.
Ty se mnou flirtuješ, co?
Dle mého odborného názoru
bys byl jakožto auto na odpis.
Opravdu?
Odtažen na vrakáč, sešrotován do kostičky, žádné náhradní díly.
Musím říct, že jsi mě vykreslila docela barvitě.
Hele, Beau, tak jsme si to řekli, pobavili jsme se.
A zase stačilo.
Jasně. Užij si rande.
-Jde pozdě, nebo… -Máš problém?
Ne, nemám. Jenom se…
On ani nenapsal?
Ne. Beztak zrovna řídí.
Je zodpovědnej, ten tvůj štramák.
Velice.
-Úspěšný? -Ano.
Fešák?
Jo, určitě jo.
Určitě? Ale…
Znáte se z netu, ne?
Nejsou seznamky založené na fotkách?
Když to musíš vědět, neznáme se ze seznamky.
Známe se z fóra o autech.
Fórum o autech.
To je vtipný.
Jo, Beau. Fórum.
Místo, kde komunikují lidé s intelektem a nadšením.
No jasně. Ty tomu nemůžeš rozumět, protože ani jedno nemáš.
Umím se nadchnout, to mi věř.
A pořádně.
Hele, něco mě napadlo.
Co zajít na večeři se mnou?
Myslím to vážně.
Proč bych to dělala?
Ty seš tady, já jsem tady.
Je mi líto, že se ten tvůj neukázal.
-Tobě je líto mě? -Jo.
Tobě?
-To je pecka. -Proč jako?
-To nestojí za vysvětlování. -Ne, chci to slyšet.
-Nechceš. -Povídej. Já něco vydržím.
Aby ti někoho mohlo být líto, musel bys nejdřív vůbec něco cítit.
Máš pravdu, jsem tady sama.
Jsem sama, protože čekám na srdcaře,
který toho nejspíš za den
pocítil víc jak ty za celý život.
Až dorazí, budeme mluvit o věcech, na kterých nám záleží.
Kdežto ty, se svou slavnou korporátní prací a svými penězi
a tady tím svým obličejem,
ty máš kolem sebe houf ženskejch,
ale jen tě využívají, protože jsou prázdné jako ty.
Asi o mně víš úplně všechno.
-Beau, počkej. -Nech si to.
To byl kompletní stěr celé mé existence.
Co už.
Užij si rande.
Ale musím teda říct,
že vypadáš úchvatně.
Ale vypadáš jako Charlotte,
kdežto ten tvůj sem beztak došel za Charlie.
Už mi nikdy nepiš.
Hned jsem tam.
Tys to podělal, co?
Katastrofa.
Co na to řekla, žes to byl ty?
Tys jí to neřekl?
Co jsem měl jako říct?
Co asi? Že seš Forďák.
-Ne. -A že se ti líbí.
Podělal jsem to, hochu. Fakt fest.
Panebože, Beau, poslouchej.
Trčíš v práci, kterou nesnášíš.
Konečně sis našel holku, co tě fakt bere.
Co se jako bojíš, že ztratíš?
Panebože, na. Jmenuje se Mariah.
Každé ráno v sedm jí zazpívej. Kristepane.
NA PRODEJ
Co si myslíš o stánkových tacos?
Mám nějak podrážděný…
-Ahoj. -Nazdar.
A sakra. Co se stalo?
Nic.
Byl to pitomý nápad.
Počkej, co je? Není to tvůj typ?
Byl starej, že jo?
Nevím. Neukázal se.
Nechal tě tam?
Co to sakra? Jak se jmenuje? Zabiju ho.
Já…
Neznám jeho jméno.
Jak můžu být tak nešťastná z někoho, koho ani neznám jménem?
Promiň, Char, nemám…
Řekl, proč nepřišel?
Omluvil se aspoň?
Ne.
Ne. Prostě se neukázal.
To je blbost, beztak jen umřel. Zavolám do márnice.
-Je mrtvej. -Tak jo.
-Možná. -Dobrý.
Jsem v pohodě. Zpátky do práce.
Mám to Camry skoro hotové.
Už jenom vyměním filtr.
Krucinál.
Nekoukej na mě.
Nekoukejte na mě.
Moc jsme toho teď nepotřebovaly.
To nic, zajdu pro něj do obchodu.
Já tam zajedu. Ráda.
Myslela jsem, že bude ten pravý.
Co je to s chlapama?
Jako fakt.
„Moc se za ten včerejšek omlouvám.
Neomlouvá mě to, ale bál jsem se, že bys preferovala mou online verzi.
Snad mi odpustíš.
Mému skutečnému já.“
Zdravím, Same. Sháním filtr od Manna.
Máte nějaké?
Zdravím Charlie. Budou v uličce číslo šest.
-Díky. -Hodně štěstí.
Hledáš tohle?
Jo.
Na čem pracuješ?
Na autě.
A nemáš žádnej filtr po ruce?
Chyba v zásobování.
Víš ty co?
Vezmi si ho ty.
Opravdu?
Slušnej postřeh.
Díky.
Umíš chytat.
Odpustíš mi ještě někdy?
Díky.
ZPRÁVY
Nevím, co mám dělat.
Ani nevíš, jak moc mě to mrzí.
Kéž bych to udělal jinak… Napiš mi, prosím
„Já to mám tak,
že když se na tebe někdo vykašle, ty se na oplátku vykašleš na něj.“
„Ale opravdu se snažím
přistoupit k tomu jinak.“
Ale ublížil jsi mi…
Americký sen. Dokonalost.
Nabídl jste ze všech nejvíc.
Sbírám ty nejžádanější vozy
a tenhle je opravdu vzácný, takže…
Musím ho mít.
Motor je kompletně zrenovovaný.
Cleveland je známý
svým výkonem a spolehlivostí.
-Jede jak drak. -Jede? Ani nemám americký řidičák.
Tohle auto by mělo jezdit.
Jak si zvyknete, zamilujete si ho.
Jde o hodnotu.
Ahoj.
Ahoj, Iz.
Počkej, počkej.
Četla jsem tu zprávu, co se stalo?
Nic se mi nedaří.
O čem to mluvíš? Co se děje?
Přišla mi SOSka a nevěděla jsem, co vzít, tak nesu všechno.
Chtěla jsem prodat Marge a zachránit tak dílnu,
ale nemohla jsem.
-Marge? Ne. -Ne, to…
Nepřipadá v úvahu, Charlie. Jenom se
poprvé snažíš zjistit, co vlastně chceš.
Celé jsem to propočítala a zkusila úplně všechno, holky.
Nasrat na počty, to nějak vyřešíme.
Já… Můžeme…
Můžeme na to jít postaru, dát inzerát do novin…
-Co? -Nebo…
Co ty nehty?
Docela to funguje.
Kdyby sis dala pauzu,
vzala bych na sebe předek u recepce
a pokryla provozní náklady.
Šatnu stejně skoro nepoužíváme.
Jo.
S dílnou vymyslíme něco jiného.
Jo? Jako co?
Netuším.
To budeš muset vymyslet sama.
Musíš jít za srdcem.
Dělat, co miluješ.
O nás se neboj.
Já si opráším životopis a třeba…
Kdekoli by měli být rádi, že nás mají.
Ty můžeš jít naproti.
Jo.
Změnit to zevnitř.
Jen chceme, ať jsi šťastná.
Byla bych šťastná,
kdyby to tady převzal někdo, kdo to miluje stejně jako táta a já.
Jsi si jistá?
Udělalo by mi to radost.
Časem zjistím, co chci já.
O'Malley's zavírá.
Moc jsem o něm kvůli pravidlům nemluvila,
ale je to malá dílna,
ze které bude za týden nehtové studio s podezřele velkou garáží.
Byl to sen mého otce.
Odjet odtud je to nejtěžší, co jsem kdy udělala.
Jenom nevím, co bude dál.
Bude to znít jako klišé, ale všechno má svůj důvod.
Já jsem taky nedávno odešel od něčeho, od čeho jsem odcházet neměl.
Ale vzápětí jsem si uvědomil,
co a koho chci ve svém životě mít.
Musíš se teď cítit hrozně,
ale třeba to bude první krok k Revival Rides.
K tvému snu.
Jsem duchem s tebou.
Asi jsem se bála, že bych tátu zklamala,
ale teď mi dochází, že jsem se jen bála poznat sama sebe.
Dílna byla můj zděděný sen
a bez ní můžu konečně zjistit, jestli dokážu vytvořit něco svého.
Táta by na tebe byl pyšný
Nasrat.
Jsem na tebe moc pyšný.
Charlie.
Jasně, že seš tady.
Jo. Mám tady v budově kancl.
A sedáš si. Fajn.
Co tady děláš?
Mám s někým…
…domluvenou schůzku.
Jo? Co to bude?
Jenom zvažuju své možnosti.
-Dobře. -Víš jak.
Bože. Jo.
Hele, já…
-Moc mě mrzí… -Beau…
To nic.
Kdyby to nebyli Miller Boys, byl by to někdo jiný.
Navíc, já…
Těším se, co dalšího mě čeká.
Fakt?
Co tě tak oslovilo?
Ráda dělám na klasických autech.
-Čím starší, tím lepší. -Dobře.
Jestli tě berou klasická auta,
měla bys o víkendu zajet na Concours.
Učiněná Valhalla pro milovníky aut.
Vydrž chviličku.
Jasně.
Panebože.
Vím, že se nechceš bratříčkovat s nepřítelem,
ale pošlu ti lístek
a můžeme třeba dělat, že se neznáme.
Fajn. Dobře.
Uvidíme se o víkendu?
Jo. Možná.
Možná.
A proto je pití bourbonu známka patriotismu.
Tady ho máme.
Oakland je nejlepší pobočka na západním pobřeží.
Překonal ses, kamaráde.
Měli bychom se pobavit, co bude dál.
Nevadí ti, že zůstanou?
Všichni si myslí, že jsem je najal, aby se mnou akorát souhlasily.
Ale mají důležitou práci. Ty seš…
-Finanční ředitelka. -Ředitelka provozu.
Najal jsem je já.
Totiž, Nigella. Ale já najal ji.
-Začali jsme zároveň. -Skvělý tah.
-Jo. Takže, co bude dál. -Jo.
Jistě, samozřejmě.
Jsem moc rád, že se do toho můžeme pustit.
-Jo. -Začal bych něčím menším,
třeba jen realokací části prostředků, abychom pronikli na trh s elektromotory.
Tím „dál“ jsem myslel nové pobočky na Středozápadě.
-Totiž… -Pane,
měli jsme dohodu. Podali jsme si ruce.
Jasně, ano, to pořád platí. Jenom…
Měli bychom to odložit, dokud nebude celá severní Amerika naše.
-To je fér, ne? -Ano, zvedne nám to hospodářské výsledky.
-Rozhodně. -Jo.
-Rozumím. -To rád slyším.
Protože naše eso přece musí být spokojené.
Já…
Já už takhle dál nemůžu.
Nemůžu být vaše eso.
Ahoj.
Nazdar.
Padlo ti něco do oka?
Víš ty co? Pár věcí mám v merku.
Super.
Jdeš taky?
Vypadáš skvěle.
-Brala bych kterékoli. -V tomhle se jezdí na svatbu.
-V tomhle? -Jo.
-Požádal jsi mě zrovna o ruku? -Cože, fakt?
Měla to být žádost?
-Ani nemám prstýnek. -Zas tak se neznáme.
Takže tě mám vzít na rande?
Dělala jsem si srandu.
-Já bych… -Rozhodně to měl být vtip.
Sleduj.
-Perfektní. -Dobrý?
Můžeš víc doleva?
-Sem? -Ještě kousek.
-Ještě? -Ještě.
Počkej, už to…
-Ještě kousek. Uhni mi. -Budu tady.
Nádhera. Mohla bych se vyfotit?
-Jistě. -Díky.
Beau, vyfotíš mě?
Máš celkem oko.
-Dobrý. -Víš jak,
měla jsem skvělý subjekt.
Jasně, ale furt musíš vědět, jak ho zachytit.
No samozřejmě.
Díky moc.
Dneska mě to dost bavilo.
Viď, že jo?
Jo.
Nezajdeme někam na jídlo?
Měla bych se vrátit.
Jasně.
Jeď opatrně.
Snaž se, ať ti po mně není moc smutno.
Jasně. Provedu.
To auto tě přepralo, Beau?
Víš co, Charlie O'Malleyová?
Nějak jsem se z tebe přehřál.
Panebože, nemohla by sis to užívat trochu míň?
Co jsi té krásce provedl?
Já? Co jsem provedl? Nic.
Jenom se musí trochu zchladit.
Nechceš někam hodit?
Odtahovka by tady měla být za dvě hoďky, takže…
Fajn. Jak chceš.
Ale když už se nabízíš…
Co?
Nic.
Byl to celou dobu tvůj plán?
Tak chytrej nejsem.
Ale umím vynikající špagety.
Super.
Nic o tom songu nevíš.
Tohle je můj song. A sólo.
Ty hraješ na harmoniku?
Jo, foukací harmonika.
Ne, akordeon. Jednoznačně akordeon.
Tohle není harmonika?
Je to akordeon.
Celý život žiju v tom,
-že harmonika. -Celý život?
Mám vynikající hudební sluch a…
-To neklapne. -Ale zní to jako harmonika.
Dobrá, madam.
Dneska si mákneš.
Umíš rozdělovat práci, co?
Překvapuje tě, že nemám jen slevy na výměnu oleje?
Trochu jo.
Rozhodně mě překvapuje, jak dobrý máš vkus na auta.
Božínku, Charlie O'Malleyová,
nebyl to kompliment?
Obávám se, že ano.
Hrnce jsou tady dole.
To je ale náhodička.
Dobrý?
Jo.
Přijdu si tak…
Nádherná?
Sexy?
Úchvatná?
Od šmíru.
Seš trouba.
Trocha šmíru ještě nikoho nezabila, ne?
Kde je koupelna?
Charlie, je všechno v pořádku?
Hej, počkej!
Do prdele.
Charlie.
Charlie, počkej. Zastav se.
Jak dlouho?
Jak dlouho, Beau?
Fajn.
Chtěl jsem ti to říct.
Jenom…
Bál jsem se.
Jak dlouho to na mě hraješ?
Hraju?
Ne…
Vím to od toho večera v restauraci.
Co jsem jako měl říct?
-Pravdu. -Pravdu?
Pravda je, že Forďák měl Olejničku a…
Já chtěl tebe.
Hele.
Neříkej, že to necítíš.
Necítím.
Tomu nevěřím.
Zastav se na chvilku, ano?
-Můžu ti to vysvětlit? -Nechci nic vysvětlovat.
Nebylo to skutečné. Jsem idiot.
Nejsi. Je to skutečné.
Práce u Miller Boys byla obrovská příležitost.
Myslel jsem, že tím získám, co jsem vždycky chtěl.
Kdybych věděl, že taková práce ublíží někomu, jako jsi ty,
nikdy bych…
Někomu jako já?
Ne…
Víš, že tak jsem to nemyslel.
-Někomu jako já? -Nedělej to.
Dobře.
Nechápeš to, viď?
Jsi přesně takový, jak jsem čekala.
Tak jo.
To jsem si zasloužil.
Ale nejsem jenom takovej.
Jo, podělal jsem to.
Ale tohle je skutečné.
Ne, já…
Jak bych ti teď mohla věřit?
Přesně tak.
No tak.
Charlie.
O MĚSÍC POZDĚJI…
Jo, dobrý.
Jo, slibuju.
Seš moje máma? Jsem v pohodě.
Jo.
Vyvezu Diane na projížďku.
Neodpovídá mi.
Hrobové ticho.
Chybí mi vídat tě každý den.
Mně chybí vídat tě každý den.
Pardon, že jdu pozdě, ta nová práce mi fakt dává.
-Oukej. -Bez urážky, ale maj toho hodně.
A s radostí oznamuji, že co jsem tam začala, nikdo nebyl natažen
a s nikým se nejednalo jak s děckem.
Mise splněna.
Jsem tam totální hvězda. Zbožňují mě.
A…
Jak…
Jak se má on?
Beau.
Před několika týdny skončil.
Zničehonic si pořídil korporátní svědomí.
Řekl jim, že eso už dělat nemůže.
Neříkala jsem to?
Promiň, moje chyba.
Vypadá to, že nejsi jediná, kdo byl tak akorát zralý na změnu.
Charlie?
Ztratily jsme ji.
Kde se touláš?
Charlie?
To je jedno.
-Je to jedno. -Úplně jedno.
-Prý je to jedno. -Fakt jedno.
Forďák,
neboli Beau,
byl v jednu chvíli tvým nejbližším člověkem.
Denně jste spolu mluvili.
To ti nechybí?
Fajn, ale když…
Můžu se na něco zeptat?
Proč je tak blbý, že je to jedna osoba?
Jasně, neudělal to dobře.
-Souhlasíme. -Jasně.
-Extra divný, totálně mimo. -A lhal.
Ale možná se jenom bál, že o tebe přijde.
Což chápu.
Opravdu mi chybí.
Jo?
Co s tím uděláš, holka?
Musím jít.
Ano.
-Běž si pro něj. -Ano!
To je ono.
Že jo? Jo! Aha, tohle.
Tady Beau.
Jsem na výletě a nemám u sebe telefon,
takže zanechání vzkazu nepomůže.
Konečně.
-Gott's Roadside Diner. -Díky.
Běž si pro něj.
Neumí tady někdo vyměnit kolo?
Trochu mě zlobí auto.
Co ty?
Kdo? Já?
Slyšel jsem, že s autem se má zacházet jako se ženou.
Poslední dobou jsem ale moc nezazářil.
Hele, ty mi to nebudeš věřit,
ale opravdu mě mrzí, co jsme udělali tvojí dílně.
Odešel jsem z firmy.
Dělám teď tak nějak na sebe.
Beau, hodně jsem přemýšlela o…
Charlie, to nic.
Promiň, že jsem nebyl upřímný.
Přijela jsem sem…
Přijela jsem, protože…
Nevím no, já…
Chtěla bych tomu dát šanci.
Nám dvěma.
Ale jak bys mi mohla znovu věřit?
Asi rozumím, proč jsi lhal.
Taky mi vůbec nešlo pustit si někoho k tělu.
Ale s tebou
jsem si konečně připadala, jako že mi někdo rozumí.
-Co tady vůbec děláš? -Sám nevím.
Chystám se uzavřít jeden obchod.
Koukni se.
Ne!
Tys našel Dodge Charger z roku 1968?
Jo.
Nebylo to snadné.
Bude na ní dost práce, ale…
Nevím no,
říkal jsem si, že bychom ji mohli opravit společně.
-Nevypadneme odtud? -Jo.
Kam jdeš?
Panebože.
Pojď sem.
Chytej!
Připravená?
Ano.
Dobře.
O ROK POZDĚJI
Přála bych si míň komplikací,
ale když se podívám, jak to celé dopadlo,
nemůžu se zbavit dojmu, že jsem měla anděla strážného.
Díky, tati. Jestli posloucháš.
Někdy mám pořád ještě strach vkročit do neznáma,
ale pak zavřu oči, zhluboka se nadechnu
a umožním celému tomu nádhernému světu, aby se mi otevřel a ukázal svoje kouzlo.
Myslím, že se to dá shrnout tak,
že pokud tohle není výhra, stejně mi to tak připadá.
Myslím, že bys na mě byl pyšný. Já jsem.
Podala bys mi ten…
-Tohle bys rád? -Jo.
Budeš se muset víc snažit.
Překlad titulků: Tereza Šplíchalová
Kreativní dohled Kateřina Hámová vá