‫- קדימה. מוכנים? - מוכנים. מההתחלה.‬
‫- בסדר. - אחת, שתיים, שלוש, ארבע.‬
‫שנה קודם לכן‬
‫- לא היית בקצב בגשר. - מונצ'ו הוא מי שלא בקצב.‬
‫אתה לא מאופס.‬
‫כמה זמן את מחכה?‬
‫הרגע הגעתי.‬
‫תיכנסי.‬
‫זאת לוסיה, החברה שאמרתי לכם שבאה.‬
‫מה קורה? מה שלומכם? נעים להכיר.‬
‫היי.‬
‫- פעם אחרונה ונסיים את החזרה? - כן.‬
‫אתה נשאר, נכון?‬
‫כן, נראה לי שכן.‬
‫טוב, מוכנים?‬
‫מוכנים. מההתחלה.‬
‫אחת, שתיים...‬
‫כמה זמן את מכירה את ויקטוריה?‬
‫מאז בית הספר היסודי. למדנו יחד ב"מדינה אסנסיו".‬
‫מה איתך?‬
‫מאז שהיא התחילה לצאת עם פאקו.‬
‫כמה זמן אתה מנגן בגיטרה?‬
‫מאז גיל 13, פחות או יותר.‬
‫אתה שר יפה.‬
‫תודה. את לא שרה?‬
‫- לא באופן מקצועי. - באופן מקצועי?‬
‫אנחנו חייבים לצאת מפה, בסדר?‬
‫8 שעות לאחר רעידת האדמה‬
‫אני מטפס.‬
‫אני צריך את עזרתך, בסדר?‬
‫שנינו נצא מפה. ביחד.‬
‫כל דקה קובעת‬
‫תחנת המשטרה קמילה‬
‫היי.‬
‫הגענו.‬
‫תתנהגי פה כמו שצריך, או שתידפקי.‬
‫תוציא אותה.‬
‫קדימה, נסיכה, בואי נלך.‬
‫קדימה, נלך.‬
‫קמילה טולדו.‬
‫האם אתייצב מול שופט?‬
‫מקסיקו חווה אירוע די מסובך.‬
‫חבל לי שאנחנו נפגשים בנסיבות שכאלה.‬
‫המזכירה של סנטור טיו השאילה לי את התג‬
‫כדי לקחת אישה בהיריון לבית החולים הכללי.‬
‫אין לי ספק.‬
‫אבל מה עשית בשדה התעופה?‬
‫את העבודה שלי.‬
‫תיעדתי את ההגעה של הסיוע הבין-לאומי‬
‫שאנו כל כך צריכים.‬
‫את מגוודלחרה.‬
‫אז מה?‬
‫גם לי יש משפחה שם.‬
‫יודעת מה?‬
‫הלוואי שיכולתי להיעלם מהבלגן הזה‬
‫ולבקר את קרוביי בגוודלחרה.‬
‫אני צריכה לראות בזה איום?‬
‫לא. אסביר את עצמי טוב יותר.‬
‫- פראדוס. - כן, המפקד?‬
‫קח את הגברת. אתה יודע לאן.‬
‫ותראה, היא קצת לחוצה.‬
‫- אתה יודע מה לעשות. - מובן, קפטן.‬
‫- בואי נלך. - לאן אתה לוקח אותי?‬
‫- בואי נלך. תירגעי. זוזי. - לאן אתם לוקחים אותי?‬
‫אל תדאגי, לא יקרה לך כלום. אנחנו נדאג לך פה.‬
‫מה אם נאמר שהיא נספתה ברעידת האדמה?‬
‫הרוג נוסף בספירת המתים, רודריגס. רק עוד אחד.‬
‫בטח.‬
‫- נראה לכם שאתם אמיצים, נכון? - רק קצת.‬
‫היא כולה שלך, חבר. תיהנה.‬
‫בראוליו.‬
‫תיזהר.‬
‫היא יכולה להיות עקשנית.‬
‫להתראות, נסיכה.‬
‫11 חודשים קודם לכן‬
‫ברוכים הבאים לערוץ החדשות שלכם מסביב לשעון עם חוסה פבלו אסקלרה.‬
‫באזור השעה 19:00 היום, יום רביעי, 30 במאי,‬
‫העיתונאי מנואל בואנדיה נרצח.‬
‫הקורבן נורה בחניון של בניין אינסורחנטה 58,‬
‫לאחר תחקירים שנויים במחלוקת וחושפניים נגד הממשלה.‬
‫אתה ממשיך לנגן על הגיטרה הזאת!‬
‫- תמצא עבודה! - די, אבא.‬
‫אפילו עבודה כפקיד. פרחח חסר תועלת!‬
‫מה? לא אתמוך בך. נראה אם תוכל לשלם שכירות.‬
‫אתה צריך מקלחת. תסתכל על עצמך.‬
‫פרחח מזדיין שמעצבן אותי. קדימה! לך תזדיין!‬
‫כן, אני לא אממן פרחחים זבי חוטם.‬
‫אי אפשר שתמשיך לחיות ככה.‬
‫לאן אלך, לו?‬
‫אתה לא לבד נגד העולם, פבלו. אני איתך.‬
‫- לעזאזל! - בואי נלך.‬
‫כסף לא גדל על העצים. המנוול הזה לא עוזר.‬
‫- שאעזור לך? - כן.‬
‫בבקשה.‬
‫האוכל של אימא שלך מצוין.‬
‫תראה!‬
‫- כוכב נופל. - איפה?‬
‫הוא חלף. פספסת אותו.‬
‫אני תמיד מפספס אותם.‬
‫סליחה, שכחתי שאתה פצוע. זה כואב מאוד?‬
‫אל תדאגי. זה לא כואב עד כדי כך.‬
‫אני מעדיף לנשק אותך.‬
‫פבלו.‬
‫פבלו!‬
‫פבלו.‬
‫פבלו, בבקשה.‬
‫אני לא יכול לזוז.‬
‫גם אני לא.‬
‫הצילו!‬
‫הצילו.‬
‫- תודה. - תודה.‬
‫תודה.‬
‫אני חושב שאנחנו קרובים מאוד למציאת לוסיה.‬
‫היא בטוח עם פבלו, נכון?‬
‫כן, סביר להניח.‬
‫לפחות היא לא לבד.‬
‫כן, הוא דואג לה.‬
‫הוא ילד טוב.‬
‫זה מנחם אותי.‬
‫בית החולים הכללי אחיות‬
‫הילדה, אנחנו נחלץ אתכם. ננשום אוויר צח ונדבר, בסדר?‬
‫אני רק רוצה לשמוע מה שלום חוסה.‬
‫תגיד לי את האמת, דוקטור.‬
‫הילדה.‬
‫ואחרי שהיא סובלת אותי במשך 20 שנה, מגיעה לה טבעת איכותית, לא?‬
‫- אני יודע איזו. - כן?‬
‫הטבעת הכי יקרה.‬
‫בסדר. אעניק לה אותה בחוף הים.‬
‫אני מאחרת.‬
‫אני ממש מצטער.‬
‫תקשיבי לי לרגע.‬
‫הייתי איתו ממש לפני שהכול התחיל.‬
‫לא, דוקטור, לא!‬
‫אתה לא יכול לתקן הכול.‬
‫אני ממש מצטערת, הילדיטה.‬
‫אני ממש מצטערת.‬
‫הטבעת שלי. הורדתי את הטבעת שלי.‬
‫הטבעת שלי.‬
‫הורדתי את הטבעת שלי. איפה היא?‬
‫הורדתי את הטבעת שלי.‬
‫נמשיך לנסות לחלץ את כולכם.‬
‫אנחנו נחלץ אתכן, את התינוקות ו...‬
‫זה הדבר היחיד שנוכל לעשות. אני לא יודע מה עוד לעשות.‬
‫נמשיך להרים אבנים.‬
‫לאחר מכן נראה בשביל מה עשינו את כל זה.‬
‫בשביל מה זה טוב.‬
‫כי למעלה לא נותר דבר.‬
‫לא נותר דבר.‬
‫רק הריסות.‬
‫רק אבנים.‬
‫אבל נמשיך להוציא אבנים, להרים אותן, אחת אחרי השנייה.‬
‫ואולי...‬
‫נמצא את מה שאנחנו רוצים...‬
‫מתחת להריסות.‬
‫אולי נוכל למצוא את חוסה.‬
‫- קומי. - מה אתה עושה?‬
‫אני אעזור לך לצאת מכאן.‬
‫תלבשי את זה.‬
‫- למה אתה עושה את זה? - אני רוצה לעזור.‬
‫אבל לא פה ועכשיו. אין זמן.‬
‫מהר, בואי אחריי.‬
‫קדימה. מהר, אין זמן.‬
‫אל תעשי רעש.‬
‫קדימה. אל תעצרי, תמהרי.‬
‫למה אתה עושה את זה? למה אתה עוזר לי?‬
‫- אתה רוצה כסף? - לא.‬
‫אני רוצה לתת לך הצהרה, אבל בעילום שם.‬
‫- הבנתי. - אני גם ככה בצרות.‬
‫אדבר איתך ואז אני עף מפה.‬
‫- בעילום שם. - תודה.‬
‫- אבל עלינו למהר. - כן, הם בטח כבר מחפשים אותנו.‬
‫זהו. זה רחב מספיק.‬
‫- זהו זה? - כן.‬
‫- מה אתה רואה? - הם שם.‬
‫הילדה, אני מכניס את התמ"ל.‬
‫רוסריו, אני אזרוק לך בקבוק.‬
‫הילדה.‬
‫מה שלום התינוקת שלך?‬
‫מצבה טוב. היא כמעט בחוץ.‬
‫- מוכן, פלאקו? אביא אותה. - כן.‬
‫אני מוכן, חברה. תעבירי לי אותה.‬
‫אני ממש פה.‬
‫זהירות על הראש שלה.‬
‫אני בא. תחזיקי מעמד. אני מתקרב.‬
‫- היא בידיך? - חכי רגע.‬
‫טוב, תפסתי את הראש שלה. זהו, היא בידיי.‬
‫את יכולה לשחרר. זהו זה.‬
‫תפסתי אותך. זהו זה, בדיוק.‬
‫את תהיי בסדר, יפהפייה.‬
‫אל תדאגי. אחלץ אותך מכאן.‬
‫את קטנה כל כך.‬
‫- מוכן, פלאקו? - כן.‬
‫- תן לי אותה. יש לי שמיכה. - אעביר לך אותה.‬
‫בואי נצא מפה, מותק. קדימה.‬
‫לאט. ככה, לאט.‬
‫בבקשה, פלאקו.‬
‫זהירות על הראש שלה.‬
‫תראה אותה. היא פצפונת.‬
‫תכסה אותה.‬
‫שלא תתלכלך באבק.‬
‫- הנה. - אל תדאג. אתפוס אותה.‬
‫- מוכן? - אנחנו יוצאים. מייד אחזור.‬
‫בסדר, אל תמהר.‬
‫חברה. חברה, התינוקת הראשונה יצאה.‬
‫- תן לי אותה. - הנה.‬
‫הנה היא.‬
‫תודה לאל שהיא יצאה.‬
‫קלרה גרסיה.‬
‫- המשפחה של קלרה גרסיה? - זאת לא מרסלה גרסיה?‬
‫מרסלה סנצ'ס גרסיה? בתי, תבדקי אם זאת היא.‬
‫לא, זאת לא היא.‬
‫קלרה גרסיה?‬
‫היא האחיינית שלי.‬
‫קלרה גרסיה היא אחייניתי.‬
‫זאת היא?‬
‫כן, זאת היא.‬
‫בואי איתי לקפטריה.‬
‫נבדוק אותה ואז תוכלי לקחת אותה הביתה.‬
‫מכאן.‬
‫- שיראו לך תעודת זהות כלשהי, טוב? - כן, דוקטור.‬
‫אני מקליטה.‬
‫עשית את זה, ד"ר.‬
‫הכול קשור למונדיאל 1986 שמקסיקו מארחת.‬
‫הממשלה תוציא כסף רב על פרסום.‬
‫שר התיירות ועוזרו האישי...‬
‫- מי העוזר? - מר איגנסיו סמבראנו.‬
‫להבנתי, כל אחד מהם יקבל נתח שמן מכל קמפיין פרסום.‬
‫בגלל זה הם דוחים סיוע בין-לאומי,‬
‫כי אם פיפ"א תגלה שאנחנו בצרות,‬
‫מדינה אחרת תזכה באירוח המונדיאל, והם לא יזכו בנתח שלהם.‬
‫אז זאת הייתה הוראה של שר התיירות‬
‫לסרב למטוסי הסיוע הבין-לאומי?‬
‫לא, לא הוראה ישירה.‬
‫אבל מה שראיתי בזמן שהייתי שם הוא ששר התיירות‬
‫ושר הפנים מעורבים שניהם.‬
‫הם יעשו כל שנדרש כדי להשיג את הכסף.‬
‫הילדה, את יכולה לעבור עכשיו. קדימה.‬
‫אני באה.‬
‫בזהירות.‬
‫לא אכפת להם משום דבר ומאף אחד.‬
‫אני באה, דוקטור.‬
‫הדם השפוך לא מגיע למרפסות שלהם.‬
‫כל הכבוד. עשית את זה. כל הכבוד.‬
‫יצאת. לכי אחריו. לכי תנשמי אוויר צח.‬
‫חברה.‬
‫מכאן.‬
‫את בחוץ, חברה.‬
‫- את בחוץ. - פפין!‬
‫זהו זה.‬
‫זה נגמר. צאי מכאן.‬
‫תקוותנו היחידה היא אנשים כמוכם.‬
‫- היא בדרכה החוצה, חבר'ה! - כן, תפסנו אותה!‬
‫אלה שמציעים לנו יד, בלי לפחד לאבד אותה.‬
‫הילדה.‬
‫אלה ששמים את טובת הכלל לפני טובתם האישית.‬
‫תנו לי לעבור, בבקשה.‬
‫חברה.‬
‫חברתי היפהפייה!‬
‫חברתי היקרה.‬
‫אלה שאף פעם לא מאבדים תקווה.‬
‫בגלל זה החלטתי לעזור לך, למרות הסכנה שטמונה בכך.‬
‫אין דרך אחרת.‬
‫כולנו חייבים להתאחד עכשיו.‬
‫כמעט הגענו.‬
‫- הנה את, בסדר. - תודה.‬
‫- האלונקה. מהר. הנה את. - תודה רבה.‬
‫את בחוץ. זה נגמר.‬
‫זהו.‬
‫הפסקתי להקליט. אתה יכול להסתובב. תודה.‬
‫תודה לך. את אמיצה מאוד.‬
‫גם אתה.‬
‫אבל במדינה הזאת, סופם של האמיצים הוא לרוב רע ומר.‬
‫אני אצא מהעיר לזמן מה, ואני חושב שאת צריכה לעשות כמוני.‬
‫אני אבדוק את זה.‬
‫מדהים, הילדה. זה מושלם.‬
‫עבודה מצוינת.‬
‫זהו זה, הגרוע מאחורייך.‬
‫שרדנו, אחותי.‬
‫תודה שהצלת את חיי.‬
‫רק עשיתי מה שהדוקטור אמר לי.‬
‫מה שלומך?‬
‫אני מרגישה שאיבדתי הכול.‬
‫ללא חוסה, לחיים אין משמעות.‬
‫ועדיין, אנחנו פה.‬
‫כשחזרת אחרי שאשתך מתה,‬
‫חשבתי שאתה חי בהכחשה.‬
‫כאילו אתה מעניש את עצמך.‬
‫עכשיו אני מבינה.‬
‫אחרי כל זה,‬
‫צריך למצוא משמעות חדשה לחיים.‬
‫אנחנו באים בשבילך, רוסריו.‬
‫תהיי סבלנית. עלינו לעשות זאת בזהירות.‬
‫תודה, פפין. אני לא רוצה למות פה לבד.‬
‫לא, זה לא יקרה. בואו נישאר ממוקדים.‬
‫בבקשה, דוקטור. יש עוד הרבה דברים שאני רוצה לעשות.‬
‫אני רוצה לראות את בן הזוג שלי ואת אימא שלי.‬
‫אל תדאגי. אני מבטיח לך שתראי אותם שוב.‬
‫בפעם האחרונה שראיתי את אימא שלי, אפילו אמרתי לה איך היא תמות.‬
‫אני צריכה לפצות על דברים רבים.‬
‫אני לא מוכנה למות.‬
‫מי אמר לך שאת עומדת למות?‬
‫כשתצאי מפה תוכלי להתנצל בפני אימך, עוד תראי.‬
‫חוסה נמחץ. גם אני עלולה להימחץ.‬
‫תפסיקי להיות שלילית. נחלץ אותך בקרוב.‬
‫אנחנו יוצאים ביחד מחר. כדאי שתחשבי על אוכל, או על מקלחת.‬
‫11 חודשים קודם לכן‬
‫בואי.‬
‫יש לי הפתעה עבורך. תעצמי עיניים.‬
‫תעצמי עיניים.‬
‫בלי לרמות.‬
‫ערב טוב.‬
‫אני מקווה שאני לא מפריע.‬
‫הבאתי לכם כריכים.‬
‫מקווה שאת אוהבת שינקן.‬
‫תודה, אבא, אבל אני מכין פסטה.‬
‫בא לי כריך שינקן כרגע.‬
‫תודה רבה, אדוני.‬
‫תביא צלחות ופותחן בקבוקים.‬
‫הבאתי משקאות מוגזים למקרה שאתם צמאים.‬
‫שבי.‬
‫אני רוצה לדבר איתך.‬
‫אני רוצה להתנצל על היום ההוא.‬
‫אני רוצה שתדעי שזה הבית שלך ושאת תמיד מוזמנת.‬
‫חוץ מזה, משמח אותי לראות את פבלו מאושר.‬
‫בת כמה את?‬
‫שש עשרה.‬
‫תקשיבי,‬
‫פבלו מתחיל ללמוד באוניברסיטה הלאומית האוטונומית, נכון?‬
‫כן.‬
‫אתה בטח גאה בפבלו מאוד.‬
‫כן, מאוד.‬
‫אני פשוט לא אומר את זה הרבה כדי שלא ישתחצן.‬
‫טוב,‬
‫אלך מפה ואשאיר אתכם לבד. סלחו לי.‬
‫- תודה, אבא. - העונג כולו שלי.‬
‫מה לגבי הסרנדה שלי?‬
‫את צודקת.‬
‫אני לא יודע למה‬
‫העולם מפסיק להסתובב‬
‫אבל אני ממשיך לאהוב אותך‬
‫מוודא‬
‫שלא יקרה לך שום דבר‬
‫לפני כמה שעות תכננו ללכת לחוף הים.‬
‫זו עדיין התוכנית שלנו.‬
‫מה אם זה הסוף שלנו?‬
‫אל תגידי את זה, לו.‬
‫ברגע שנצא מפה‬
‫ניסע ישירות לאקפולקו, כפי שסיכמנו.‬
‫בסדר?‬
‫לו היית יכול לשנות משהו בחייך, מה היית משנה?‬
‫אני לא יודע.‬
‫נראה לי שהייתי סולח לאבי.‬
‫באמת?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אחרי שאימא שלי עזבה,‬
‫הוא מעולם לא התגבר על זה.‬
‫ועכשיו אני רק רוצה לפגוש אותו ולדעת שהוא בסדר.‬
‫יש פה ריח של גז.‬
‫כן, יש פה ריח של גז.‬
‫תרגום כתוביות: טל מלכה‬
‫בקרת כתוביות מירן קראוס‬ ותו ולדעת שהוא בסדר.‬