Sindromul nefritic e provocat de trecerea anormală
CU O LUNĂ ÎNAINTE
a proteinelor în urină
datorită creșterii permeabilității membranei capilare.
A membranei capilare glomerulare.
La pacienții cu sindrom nefritic...
Bună seara!
- Pentru cine sunt florile? - Pentru tine.
- Ce ai mai făcut? - Nimic.
Nu-mi aduci niciodată flori.
Cum adică niciodată? Mereu îți ofer flori.
De ziua ta,
de Ziua Mamei... Când ți-am adus flori?
De ziua ta sau de Ziua Mamei?
- Poftim! - Mulțumesc, iubitule!
Sunt minunate.
Am primit slujba la derbiul din Kentucky.
Mă bucur mult!
Felicitări!
Da, se vede că te bucuri.
Chiar mă bucur, doar că...
Bine. O luăm de la capăt, nu?
Treaba e că...
Sperai să nu mă accepte.
Nu-i așa. Nu e vorba de asta.
Doar că mă gândesc la Josefa și la slujba mea.
La slujba ta.
Acum învăț pentru examenul de asistentă-șefă.
Și ce dacă?
- Cum adică? - Și ce?
- Nu-ți pasă? - Uite, Chavela,
nu înțelegi. Va fi mai bine pentru noi.
O să câștigăm în dolari.
Știi câți oameni vor o slujbă ca asta?
În plus, Josefa poate învăța să vorbească engleza,
la fel și tu, scumpo.
Poți învăța în timp ce lucrezi la o clinică sau într-un spital.
Pentru tine e simplu, nu-i așa, Pepín?
Oare nu ești tu cea
care mereu complică lucrurile?
Stai!
ȘASE ORE DUPĂ CUTREMUR
Dle doctor!
Ce e?
Mai știți că v-am spus că Pepín merge în Statele Unite?
Adevărul e că vrea să merg cu el, dar m-am gândit la asta.
Nu cred că vreau să merg.
Nici eu nu vreau să mergi.
Mă descurc foarte bine aici, dle doctor, lucrez cu dvs. la spital,
am prieteni și colegi aici.
Acolo nici nu știu limba.
În plus, nu cunosc pe nimeni.
Nu cred că aș găsi o slujbă cu studiile mele, actele...
Dacă decizia asta te liniștește acum, eu te susțin.
Mulțumesc, dle doctor!
FIECARE MINUT CONTEAZĂ
Mă auzi?
Suntem aici!
- Hilda? - Da, amice. Mă bucur să-ți aud vocea!
Mai dă-mi unul și ia asta!
Începem să mutăm pietrele ca să-ți dăm laptele praf pentru bebeluși.
Apoi vă scoatem de acolo! Nu disperați!
Grăbiți-vă! Bebelușii nu mai rezistă mult.
Se deshidratează.
Asta facem, Toñita. Asta facem.
Pepín, l-ai văzut pe José?
Vreau să știu cum e. Spune-i că sunt bine!
De ce nu-mi spune nimeni ce face?
CLĂDIREA NUEVO LEÓN ALBERTO
Eu și Omar intrăm.
Nu uitați că sunt oameni îngropați de vii acolo.
De aia, fiecare piatră trebuie mutată cu mare grijă,
ca să nu provoace o prăbușire.
Trebuie să acționăm rapid, dar să fim organizați.
Dacă cineva ne roagă să tăcem ca să-i audă pe supraviețuitori
sau pe salvatori,
trebuie să tăcem imediat.
De acord?
- Da, dle. - Bine.
Să mergem!
Ai grijă!
SPITALUL GENERAL ÁNGEL
- Cum se simte? - Mult mai bine.
Dar nu sunt în afara pericolului.
Ce-a fost mai rău a trecut.
Ce mai face doctorul Moreno?
- O să supraviețuiască. - Bine.
Dle doctor, pot să vorbesc cu dvs.?
Ce e?
Voiam să vă spun...
că sunt homosexual.
Ești sănătos?
- Da, firește. - Atunci?
Crezi că te judec?
Nu.
Nu, nu dvs., dar...
Dacă ești homosexual, nu înseamnă că ai SIDA.
Nu, firește că nu.
Dar mulți oameni cred asta.
Oameni proști care și-au concediat colegi
din spitale, de la clinici,
doar pentru că sunt homosexuali.
De cât timp lucrezi cu noi?
De aproape un an.
Suficient cât să știi cum lucrăm, nu?
Ești un doctor bun.
- Faci parte din echipa mea? - Da, sigur.
Atunci asta e.
Te rog doar să donezi sânge dacă mai avem nevoie.
Dacă pățește ceva doamna, mamă?
Nu cred.
S-o fi dus la Tlatelolco cu strănepoata ei.
Chave, ai anestezice?
Stai să văd! Am primit midazolam nu de mult.
CU O SĂPTĂMÂNĂ ÎNAINTE
DIRECȚIA GENERALĂ MINISTERUL SĂNĂTĂȚII
Am luat examenul.
- Ce? - Da.
Vorbești serios, Chave?
Așa o să-ți fie mai ușor să te angajezi în Kentucky. O să vezi.
Chave!
- E urgent, Chave. - Nu știu, e în engleză.
Să văd!
Dă-mi o seringă!
Dă-mi o seringă! Acum!
Nu-ți face griji, mamă!
Vom învăța engleza în curând.
Nu mai înveți calul bătrân în buiestru.
Tata a spus că acolo nu sunt cutremure.
Ce ți-a mai spus tata?
Că hamburgerii și gogoșile sunt mai bune acolo.
Dar oricum nu mâncăm așa ceva aici.
De asta vreau să merg.
Am zis să mergem la Disneyland, dar a zis că e prea departe.
Nu cred că vrea să mă ducă acolo.
Mă duci tu, mamă?
O să vedem.
CLĂDIREA NUEVO LEÓN ALBERTO
Cred că e cineva aici.
Doamnă, mă auziți?
Doamnă?
Doamnă!
E rău.
O să fie aproape imposibil să scoatem pe cineva în viață.
Trebuie să încercăm.
Copiii mei sunt aici.
CLĂDIREA NUEVO LEÓN BETO
Sunt amețit.
Îți vine să vomiți?
Da.
- Vomită! Te vei simți mai bine. - Bine.
Nu pot.
Atunci închide ochii și așteaptă să treacă greața!
Bine.
Vrei să-ți spun o poveste?
Da.
Nu-mi vine niciuna în minte, dar ai prins vreodată licurici?
Nu.
Într-o zi, putem prinde licurici împreună,
apoi îi punem într-un borcan de sticlă și facem o lampă.
Cum sunt licuricii?
Nu știi?
Sunt insecte, ca niște muște mari.
Emit o lumină de la fund, de parcă ar avea un bec.
Nu știam că muștele pot lumina.
Au la fund o lumină, nu o coadă,
pe care o aprind și o sting noaptea.
Javi?
Javi, mă auzi?
Javi!
Nu-ți face griji! Aduc ajutoare, nu stau mult.
O să tragem!
Gata.
La trei!
- Unu, doi, trei! - Doi, trei!
- Încă o dată! - Mai tare!
- Unu, doi, trei! - Doi, trei!
Gata!
- Ești bine? - Da.
- Așteaptă! - Acum!
- Unu, doi... - Hai, omule!
- ... trei! - Trei!
- Unu, doi, trei. - Am prins.
Așa. Acolo.
Luați-o, vă rog!
Doamne, e un cimitir!
O recunoști?
Îmi pare cunoscută, dar nu știu.
Cred că locuia la etajul șase, dar nu sunt sigură.
Notează-i caracteristicile!
O femeie de 40 de ani,
păr negru, drept, lung până la umăr.
Are în jur de 160-170 cm.
- S-o acoperim! - Da.
Să vedem dacă găsim vreo rudă!
Trebuie să pui cricul.
E câinele meu. A murit la cutremur.
Caut un loc s-o îngrop.
A început să latre, dar nu i-am dat importanță.
Eram în baie.
Apoi a fost prea târziu.
Îmi pare foarte rău.
Mulțumesc.
Te ajut eu să schimbi cauciucul, apoi mă ajuți tu s-o îngrop pe Lady Di.
Ai dat-o în bară.
Le-ai scos pe ea și pe femeia însărcinată în viață,
dar mama mea e moartă?
- Nu e corect. - Nu!
Te cunosc. Lucrezi pentru firma de construcții, nu?
Am lucrat cândva.
Ne-a pus să părăsim clădirea ca să repare fundațiile.
Dar n-au făcut nimic. Am pierdut totul.
- Ești un impostor! - Calmează-te!
E adevărat!
Când firma de construcții ne-a obligat să părăsim clădirea, n-au făcut nimic.
Ne-au păcălit pe toți.
Dar, când ne-am întors,
Alberto a fost singurul care ne-a spus să facem o plângere oficială.
Dar nu l-a ascultat nimeni,
pentru că ne creșteau taxele și plățile la utilități.
Ne-am înșelat cu toții, și e îngrozitor,
pentru că, dacă l-am fi ascultat, am fi putut evita această tragedie.
Și copiii noștri n-ar fi sub dărâmături.
Tot ce mai putem face acum e să fim uniți
ca să găsim supraviețuitorii.
Și da, în mod sigur, o să găsim multe alte cadavre.
Dar trebuie să fim uniți pentru a-i găsi pe cei vii.
Îmi pare foarte rău.
CLĂDIREA NUEVO LEÓN LUCÍA ȘI PABLO
Ce e? Ce s-a întâmplat?
Vreau să fac pipi.
E jenant.
E în regulă, nu-ți face griji!
Vrei să spui ceva?
O să-mi fie foarte dor de tine, Lady Di.
O să mă simt singur fără tine.
Îmi pare rău că ți-ai pierdut câinele și casa.
Știu cum e să-ți pierzi casa.
În fine.
Trebuie să plec.
Te mai pot ajuta cu ceva?
Ce altceva să mai faci?
Uneori, viața e ca un montagnes russes.
Suntem ba în vârf, ba jos.
Eu sunt deja jos de ceva vreme.
Mai devreme sau mai târziu, lucrurile se vor îmbunătăți
și viața ne va zâmbi din nou. O să vezi.
Mă bucur să te cunosc.
Și mulțumesc că m-ai ajutat să schimb roata.
E prima dată când fac asta.
Mulțumesc și mult noroc!
- Care e situația? - Am luat legătura cu asistentele.
- Cum sunt? - Puțin disperate, dar tefere.
Una dintre ele întreabă de soțul ei.
- Pepín a spus ceva? - Nu cred.
- Cu cine e Pepín? - Cu Quique.
Dă-mi lanterna! Intru.
Bine.
- Sunt acolo? - Da.
Hilda!
Da, dle doctor?
Vă aud foarte aproape.
Ce faceți?
- Mă rog din greu, dle doctor. - Rezistăm!
Cum sunt nou-născuții?
Mai puțin disperați decât noi.
Nu vorbesc și n-au văzut altceva în viața lor,
pentru ei e normal așa, dle doctor.
Nu mai e mult. Ne apropiem!
Nu i-ai spus, nu?
O să-i spun eu când o scoatem.
De ce credeți că oamenii sunt proprietatea dvs.?
Poftim?
Da. Nu suntem unelte ca să ne folosiți cum vă vine dvs.
Suntem oameni.
Suntem ființe umane.
Toți suntem voluntari aici.
- Te-am amenințat să vii aici? - Nu vorbesc despre mine, doctore.
Vorbesc despre ele.
Despre Chavela.
De ce vreți s-o țineți legată de spitalul ăsta?
Vă amintesc, are o viață personală.
Dacă ea vrea să meargă în SUA, poate s-o facă.
CU O LUNĂ ÎNAINTE
Bună, scumpo!
Cum a fost?
Faci tocană de pui, dragă?
Pe căldura asta?
Mi-ai spus să gătesc ceva.
E singurul lucru pe care știu să-l fac. Așa că nu te plânge!
Lăsând asta, i-ai spus?
Nu.
De ce nu?
A fost ocupat toată ziua și n-am avut când.
Chave, sunt doar scuze. Nu înțeleg de ce ți-e frică.
Trebuie să-i spui, nu să-i ceri voie.
Nu ești proprietatea lui.
Chiar dacă se poartă ca și cum ai fi.
Dacă vrei, îi spun eu.
Dr. Ángel are nevoie de mine la spital.
Mai ales acum, c-am dat examenul de asistentă-șefă, Pepín.
Dacă îl iau?
Nu pot să dispar.
E important.
Deci?
- Deci? - Kentucky.
Nici Josefa nu vrea să meargă.
Toți prietenii ei sunt aici,
bunicile ei, verișorii ei.
Acolo nu are pe nimeni.
Ne are pe noi, Chavela.
Suntem o familie, nu-i așa?
Nu vorbesc despre asta.
Să vedem!
Josefa nu vrea să meargă
pentru că o șantajezi zilnic.
Dacă nu te gândești la ce e mai bine pentru noi, măcar să ne gândim la ea!
Chavela, pe bune,
mulți și-ar dori această oportunitate.
Știu că nu e ușor să crești un copil.
Dar nu știu...
Cred că, dacă îi răpim această șansă Josefei,
nu vom mai fi părinții exemplari care pretindem că suntem.
Da, bine.
Da, dă-i două tablete și vedem cum reacționează!
Bine, îi dau.
Unde e Josefa?
S-a dus să ajute la bucătărie. Nu era nimic de făcut aici.
La bucătărie?
- Ți-e sete? - Da.
Mulțumesc.
Ți-am păstrat două sendvișuri de la voluntari.
- Ești obosit? - Da.
Bine că sunt în formă.
Mă gândeam la Statele Unite, Pepín.
Nu vreau să merg.
Doctorul te-a convins în acest timp.
Doctorul n-are nicio legătură.
Dar m-am tot gândit. Am o carieră aici.
- Chavela, te rog! - Mă descurc bine.
Nu vreau să plec, cel puțin nu acum.
Dar vreau s-o iei pe Josefa cu tine.
Îi va prinde bine. Trebuie să învețe engleza.
Chavela, ascultă-mă! Nici doctorul, nici altcineva nu-mi va distruge familia.
- Nu fi prost! - Prost? Tu te auzi?
Doctorul n-are nicio legătură cu asta. E decizia mea.
Decizia ta...
Atunci vorbim mai târziu, bine?
Gândește-te bine la decizia ta!
N-am ieșit din molozul ăla ca să-mi faci viața grea.
Cred că se termină bateria lanternei.
Sper că nu.
Bine, haide!
Mulțumesc, surioară! Brațele mele nu mai rezistă.
Nu-ți face griji! Trebuie să mai rezistăm puțin.
Sunetul devine din ce în ce mai puternic.
Da, sunt aproape.
Chayo, ce face bebelușul tău?
E mai bine, dar bietul Ricardito are nevoie urgent de lapte praf.
Toți au nevoie.
Sunt mai aproape.
Sunt foarte aproape acum.
Pepín m-a trimis să te înlocuiesc.
Trebuie să facem o deschidere.
Cam atât de mare.
Ca să ne poată da nou-născuții.
Poate dacă mutăm asta, dar nu cred.
Nu, acolo săpa Pepín.
E bine acolo, dacă nu se surpă din nou.
- Bine. - Mă întorc imediat.
Dacă se întâmplă ceva, anunță-mă!
Da.
Ce faci?
Încerc să mă cațăr.
Mă poți ajuta?
Dacă mutăm o bârnă sau altceva, ar putea fi mai rău.
E mai bine să așteptăm să ne găsească. Ai văzut ce am pățit la picior.
Îl simți?
Uneori, nu, alteori mă doare foarte tare.
Avem două variante: fie murim așteptând să ne găsească cineva,
fie murim încercând să scăpăm, sperând că vom supraviețui.
O prefer pe a doua.
Caută supraviețuitori, ne caută.
Se aud foarte departe, Lu.
Trebuie să găsim o cale să ne apropiem de suprafață.
Ajutor!
Mă aude cineva?
- Bine? Dacă vrei, sap eu. - Bine.
Cu grijă!
Dă-mi-l! Așa! Continuă!
Te văd!
- Amice! - Mulțumesc.
Pepín!
Ajutor!
E un băiat.
Liniște!
Te văd, amice! Le văd!
Prietene!
Auzim ceva!
Liniște!
E cineva în viață.
- Ajutor! - E Beto, fiul meu.
- Tată! - E un băiat!
Trăiește!
E Beto.
O să te scot, amice!
Stai să fac gaura asta mai mare! Stai așa!
Lu.
Vreau să-ți sprijini celălalt picior și să împingi cu toată puterea, bine?
E tata! Ești bine?
Tată!
Ești gata? Acum.
Tată!
- Da, suntem aici, Beto! - O să te scoatem!
Beto, nu! Nu!
Subtitrarea: Ramona Curt
Redactor Cristian Brînză O să te scoatem!