En stillezone indikerer,
at der akkumuleres energi i jorden,
som vil blive frigivet gennem et stort jordskælv.
Mexico Citys forkastningslinje har været seismisk stille i over 80 år.
Indtil i dag.
GENERALHOSPITAL MEXICO CITY
VACCINATIONSDAG 198
-Godmorgen. -Godmorgen. Alt vel?
Ja.
STEMPELUR
Rosario.
-Hej. Hvordan går det? -Godt, og dig?
-Godt. -De har bedt om dig på skadestuen.
-Tak. Har du spist morgenmad? -Ja. Og dig?
Jeg gør det nu.
-Godmorgen doktor. -Godmorgen.
Værsgo.
-Må jeg se din seddel? -Ja.
Tak.
-Tak, Vicky. -Det var så lidt.
Hej.
Her er Victoria Hurtados journal.
Doktor?
Ja, de er på vej ud.
Jeg beklager, doktor. Jeg svor, den kom tidligt.
Det er fint. Det sker ofte med fordøjelsesbesvær.
Hvor pinligt. Jeg var så bange.
Dr. Zambrano, vær venlig...
Tæl dine sammentrækninger. Bed din bedstemor om hjælp, okay?
Ja. Tak.
Dr. Zambrano.
Men du er okay.
Jeg vil ikke se dig, før du har veer.
-Okay. -Undskyld mig, doktor,
men dr. Carlos Vargas har brug for dig på fødeafdelingen.
-Hvad nu? -Han er meget bekymret.
Hendes hjerterytme falder, doktor. Hun har bradykardi.
Træk vejret, når der ikke er veer.
-Okay, så skal der presses. -Her kommer den.
Her kommer den.
Sådan.
Hundrede slag i minuttet, doktor.
Vi må gøre noget. Den stiger ikke.
Hvad er der galt?
Ingenting. Træk vejret og pres. Kom så.
Her kommer den.
Sådan. Du er der næsten.
Sådan.
Ned til 80 slag i minuttet, doktor.
Vi må gøre noget. Hun skal have kejsersnit.
Hvad er der galt?
Ingenting. Hør her.
Træk vejret, og pres videre.
-Pres nu. -Bliv ved at presse.
Træk vejret. Den er på vej.
-Doktor. -Hvorfor er han ikke ude?
-Hun skal have kejsersnit. -Det kan tage tid,
men det skal nok gå.
Et sidste stort pres. Kom så, mor. Alle ud.
-Sådan. -Rolig.
-Flot. -Flot.
-Sådan. -Hvor er min baby, doktor?
-Klar? -Er min baby okay?
Vi ser til ham. Bare rolig.
Bare rolig.
Hvad er der galt?
Hvorfor græder han ikke?
-Vent. -Hvorfor græder han ikke?
Hvad skal din baby hedde?
Ricardo.
Ricardo Aja Ledesma.
Sikke et smukt navn. Godt gået.
-Tillykke med barnet. -Godt gået.
Notér det her, Chave.
D. 19. september 1985.
Klokken er 6.59 om morgenen.
Dr. Miró, kom til psykiatriafdelingen.
Værsgo.
Du må se på det her.
-Jeg går ud efter morgenmad. Vil du have? -Nej tak, dr. Zambrano.
-Tak. -Tak.
Ikke så hurtigt. Indstil fokus.
Der er gået et år, og du kan stadig ikke zoome. Du lærer aldrig.
Jo da.
Hvis du var lidt mere tålmodig, ville jeg lære hurtigere.
Du står altid foran kameraet og blærer dig.
Gør det selv.
Værsgo.
"Gør det selv."
-Okay, det er nok. -Virkelig?
-Klar? -Klar.
Fem, fire, tre, to.
Vi er i hjertet af Mexico Citys historiske centrum
ved siden af den imponerende kirke...
"Imponerende kirke"?
-Spiller du smart? -Nej. Det var meget imponerende sagt.
Du bevæger dig meget. Tal klart.
Okay, jeg gør det rigtigt nu.
Er du klar?
-Klar. -Fem, fire, tre, to...
...præsenterer programmet...
Josecito, jeg går nu.
Nej, vent.
-Hvad? -Hvorhen?
-Stop det, José. -Bare en lille smule?
Ikke engang lidt. Min chef bliver sur,
hvis vores uniformer er krøllede. Gå væk.
Jeg bliver sur, hvis du ikke giver mig noget.
Kom nu.
Vent. Der går ikke længe før Manzanillo.
Vent. Én til. Okay, én til.
Jeg kommer for sent.
Du er håbløs.
Jeg vil være indhyllet af dine arme
Så der ingen afstand er mellem dig og mig
At være smagen af din mund
Og fylde mig med din duft
At være en fortrolig
Og at vide, hvem du er indeni
Som en levende tatovering
At opløses i dit væsen
Slet mig ikke fra dig
Børn.
Har du sat et batteri i bilen?
-Nej, jeg går ned... -Laver du sjov?
Jeg kommer for sent.
Du har nok glemt følelsen.
Du har jo været arbejdsløs i et år.
Jeg burde lave børnenes mad, ikke dig.
Slap af, Gabriela.
Jeg drømmer om at slappe af en dag,
velvidende at du bidrager til vores liv.
Beto, Lucía.
-Hvor er din søster, skat? -Det ved jeg ikke.
Din far kører dig i skole.
Hvad?
Hun er sammen med drengen.
Få styr på din datter, okay?
Sluk så, Beto.
Jeg må finde transport.
Beto, find din søster, mens jeg klæder om.
Hun må være ovenpå hos Pablo.
Skynd dig. Vi ses nede i bilen.
...æren af at byde Ignacio Zambrano velkommen.
Han er privatsekretær for vores lands turistminister
og en vigtig del af organiseringen af det næste VM i fodbold.
Jeg kom bare for at sige hej.
Min mor dræber mig, hvis jeg ikke går i skole.
Har din far slået dig igen?
Var det ikke for dig, var jeg taget til Acapulco nu.
Lad os rejse afsted sammen.
Hvad siger du dig?
Vil du stå på ski, mens jeg reparerer min onkels både?
Jeg ved det ikke, og jeg er ligeglad.
Men hvis vi bliver, slår din far dig ihjel en dag.
Lad os rejse afsted nu.
Vi må planlægge det.
Du er mindreårig, Lu, og jeg vil heller ikke ende i fængsel.
Din far burde være i fængsel.
Doktor.
Ét minut til, og så kunne han være blevet hjerneskadet.
Du betvivlede min autoritet.
Jeg fulgte mine instinkter. Det rette at gøre...
Du har intet instinkt. Du er uregerlig,
og du vil operere, ligesom alle andre nyuddannede læger.
Hør, doktor. Denne gang løb du for stor en risiko.
Kom ikke tilbage til hospitalet.
Undskyld, doktor. Jeg sov over mig.
-Godmorgen. -Undskyld, jeg intet sagde.
Vi har byttet vagt, så jeg kan besøge USA's ambassade.
Pepín fik et job i Kentucky Derby
og tager Josefa med for at lære engelsk.
Hvor længe?
Kun til jul, men jeg skal ordne papirarbejdet.
Du tager ikke med, vel?
Nej. Det gør jeg ikke.
Jeg bliver her for nu.
Hvor længe har du været på vagt?
Det er fint. Jeg spiser morgenmad med din mand.
Ricardo Aja er på børnestuen.
Hvornår vil du fortælle ham, at du rejser?
Vi tales ved senere, søster.
Tak.
Nej, skat. Sæt dig på bagsædet.
Skal han have huen på?
Ja, hans bedstemor lavede den.
Hej.
Han ligner mig meget, ikke?
Vil du have et billede med ham?
Ja tak.
Kom her.
Ja.
Lad mig se.
Hold hovedet.
-Ja. -Sådan.
-Skat. -Hej.
-Er du klar?
Én, to, tre.
-Godmorgen. -Godmorgen.
Hop ind.
Undskyld, der er plads bagved.
Du behøver ikke betale for turen. Giv mig den, så betaler jeg.
-Betaler du for alle? -Ja, her.
Tak.
-Sælger du smuglergods? -Hvorfor siger du det?
Men jeg har brug for råd fra en uddannet mand som dig.
Åh gud.
Sagen er, at da Hilda og jeg blev gift,
havde jeg ikke penge til en bryllupskage.
Og efter 20 år i mit selskab fortjener hun en god ring, ikke?
-Jeg ved hvilken. -Ja?
Den dyreste.
Okay. Jeg giver hende den på stranden.
Mexico bliver det første land, der har afholdt to VM.
Og det er meget vigtigt for landet,
fordi VM tiltrækker mange udenlandske investeringer.
Ryster det?
-Det ryster. -Forsigtig. Få dem væk fra glasset.
Nej.
Skal vi gå ned?
Det er et stærkt skælv.
Åh gud.
Hjælp mig med spædbørnene.
Forsigtigt.
-Kraftigt, ikke? -Jo, lad os gå udenfor.
Pas på.
-Afsted. Lad det ligge. -Det er nyt.
José?
José.
José, er du okay?
Er du okay?
-Hvad skete der? -Ingen anelse.
-Hvad skete der? -Den kollapsede. Kan du gå?
Jeg må vide, om Hilda er okay.
Lad os tage på hospitalet. Kom så!
-Er du sikker? -Ja. Kom så.
Mine børn.
Nej, nej.
Kom ned!
Hold kæft!
Det faldt sammen!
Frue.
Tænk, hvor mange tragedier der udfolder sig nu.
Tænk på alle de nyheder, vi går glip af.
Kom, lad os gå.
Hurtigt.
Kom. Jeg tager den her.
Se. Optag.
Dér. Se.
Mor.
-Er du okay? -Vi er her.
-Er al røgen fra kollapsede bygninger? -Jeg ved det ikke.
Jeg må tilbage til hospitalet.
Jeg må se til min mor.
Gør du det. Jeg kommer.
Vi deler os ikke. Vi må holde sammen.
-Det er bare... -Ikke tale om.
Jeg beder dig.
Hvis røgen skyldes kollaps, Pepín,
ved du så, hvor mange sårede vi får?
Jeg kan ikke lade Hilda i stikken.
-Hilda eller dr. Zambrano? -Lad nu være.
Har du sagt, du flytter til Kentucky?
-Mand... -Lad være at skændes!
Vi må væk herfra.
Kør Josefa til din mor, og find mig på hospitalet.
-Vi får brug for alle mand. -Nej, mor.
Vi klarer det, skat.
Jeg er sygeplejerske. Jeg skal passe de kvæstede.
Du må være stærk.
Vær forsigtig.
Jeg elsker jer.
Skat. Bare rolig. Din mor klarer sig.
Vi går på gaderne i centrum,
og vi er lige gået igennem to helt kollapsede kvarterer.
I det fjerne er der flere røg- og støvskyer,
der sikkert signalerer flere kollapsede bygninger.
Der er folk på gaden.
De er bange.
Det er sandsynligvis vor tids største katastrofe.
Camila, det ved du ikke med sikkerhed.
-Det er let at gætte. -Det er let at opfinde.
For 20 minutter siden hørte vi Jordens brøl,
og siden da har angsten fyldt vores hjerter.
Stop!
Kør mig til hospitalet.
Forsigtig. Jeg kørte dig næsten ned.
-Jeg er sygeplejerske. -Ja.
-Jeg beder dig. -Camila, vi må give et lift.
Vi kan ikke. Beklager.
Find en anden. Jeg beklager.
-Fjern kuvøserne. -Okay, hjælp mig, tak.
-Tag jer af ham. -Hjælp mig.
Vi må til Televisa.
Fjernsyns- og radiosignalerne er nede.
Vi må se, om de har noget, vi kan kommunikere med.
Vejen er blokeret.
Vi kan ikke komme videre. Vejen ender her.
Hvad skal vi gøre?
Vi må gå.
Så lad os gå.
Lad os gå.
Jeg hjælper dig. Kom.
Er der nogen?
Hej.
Hvad hedder du? Kig mig i øjnene. Hvad hedder du?
-Samuel. -Samuel, kig mig i øjnene.
-Kan du gå? -Ja.
-Lad os tage på hospitalet. -Er du læge?
Ja, følg med mig.
Nej, denne vej, makker.
-Pepe? Tal med ham. -Okay.
-Hvad skal vi kalde dig? -Samuel.
Har du intet efternavn? Har du ikke en mor eller en far?
Okay?
-Pas på. -Ja.
-Doktor? -Ja.
Jeg kan ikke få vejret.
Kan du gå?
Kom, til hospitalet. Kom.
-Det kollapsede. -Nej. Kom så, rejs dig.
Hospitaler kollapser ikke. De bliver stående.
Kom, lad skoen ligge.
Du får at se, Chuy. Den her reportage vil gøre os berømte.
Af banen.
Stå ikke bare der. Film det.
Nej, jeg tager til Guadalajara. Jeg vil se min familie.
Du bør gøre det samme.
Til Guadalajara?
Hvorfor?
Det vigtigste nyhedscenter i Latinamerika er lige kollapset.
Ved du, hvor vigtigt vores arbejde er lige nu?
Byen er næsten ødelagt,
og vi er muligvis de eneste med de optagelser, vi har,
og et kamera at filme med.
Hospitalet er intakt. Kom så.
Lad os tage derhen.
Hjælp mig!
Kom så.
-Jeg kan ikke. -Hjælp!
-Sygeplejerske, lad os gå ind. -Doktor!
Kom. Vi er der næsten.
Vi er der næsten.
Sådan.
Du klarede den. Bare lidt til.
-Dr. Zambrano. -Han har en hovedskade.
-Hvad er det? -Sikkerhedsprocedure.
Mure er revnet.
-Okay. -Indre blødninger.
Jeg må afsted. Stabilisér ham. Jeg finder dr. Moretti.
Gør plads for lægen.
Kom med. Jeg sætter dig ned.
Vi laver en menneskekæde.
Ræk mig babyerne. Én efter én, forsigtigt.
Doktor. Sygeplejerskerne har brug for hjælp på fødeafdelingen.
Der er flere babyer ovenpå.
Pas på! De bærer på spædbørn!
Giv mig dem.
-Hvor er Hilda? -Hun er okay.
Jeg fortæller hende, at du er her.
Ja.
-Vi må tage dem med udenfor. -Udenfor?
-Lad os gå udenfor. -Satans.
-Udenfor? -Ja.
Gør plads! Spædbørn på vej!
Gør plads. Spædbørn på vej! Kom så.
Kom så!
Vi skal have de nyfødte ud. Bygningen kollapser.
-Tag dem. -Her.
Pas på hans hoved.
Vi kan ikke gå tilbage.
Den kollapser.
Hilda!
Vi må få dem ud!
-Pepe. Pepe! -Hilda!
Vent, Pepe!
Hilda!
GYNÆKOLOGISK
Jordskælvet den 19. september 1985 udløste energi
svarende til 1.114 atombomber som den, der ramte Hiroshima...
22.280 kiloton blev frigivet i løbet af halvandet minut.
Tekster af: Jonas Kloch
Kreativ supervisor Lotte Udsen