Tichá zóna naznačuje,
že se v zemi hromadí energie,
která se uvolní velkým zemětřesením.
Zlomová brázda pod Mexiko City byla seismicky neaktivní přes 80 let
až dodnes.
VŠEOBECNÁ NEMOCNICE FEDERÁLNÍ DISTRIKT MEXIKO
19. ZÁŘÍ 1985
DEN OČKOVÁNÍ 198
-Ahoj, dobré ráno. -Dobré ráno. Jak se vede?
Dobře.
PÍCHAČKA
Rosario.
-Ahoj, sestři. Jak se máš? -Dobře a ty?
-Dobře. -Chtějí tě na pohotovosti.
-Díky. Snídala jsi? -Jo. A ty?
Ano, půjdu.
-Dobré ráno, paní doktorko. -Dobré.
Prosím.
KAŽDÁ MINUTA DRAHÁ
-Můžu si vzít tu zprávu? -Jistě.
Díky.
-Díky, Vicky. -Není zač.
Dobrý den.
Tady je karta Victorie Hurtadové.
Pane doktore?
Ano, už odchází.
Opravdu se omlouvám, pane doktore. Přísahala bych, že už je na cestě.
Ne, to je v pořádku. Při zažívacích potížích se to stává často.
Je mi trapně. A vyděsilo mě to.
Doktor Zambrano se dostaví...
Počítejte si kontrakce. Požádejte babičku o pomoc.
Ano, děkuji.
Doktore Zambrano.
Ale jste v pořádku.
Až do porodu vás nechci vidět.
-Dobře. -Promiňte, pane doktore,
ale doktor Vargas vás nutně potřebuje na porodním oddělení.
-Co se stalo? -Má velké obavy.
Srdeční tep klesá, doktore. Má bradykardii.
Mezi kontrakcemi zhluboka dýchejte.
-Dobře, teď zatlačíme. -Už to bude.
Teď.
To je ono.
100 úderů za minutu, doktore.
Měli bychom něco udělat, nezlepší se to.
Co se děje, pane doktore?
Nic, musíte dýchat a tlačit.
Už je to tady.
To je ono, už je to skoro za vámi.
To je ono.
Jen 80 úderů za minutu, doktore.
Musíme něco udělat. Musí jít císařským řezem.
Co je s mým dítětem?
Nic, poslouchejte mě.
Budete dýchat a tlačit.
-Teď zatlačte. -Tlačte dál.
Dýchejte, už to bude.
-Doktore, prosím. -Proč nevyšel ven?
-Musí mít císaře. -Některým dětem to zabere víc času,
ale bude to v pořádku.
Naposled pořádně zatlačte. No tak, maminko. Zaberte.
-Ano, to je ono. -V klidu.
-Dobrá práce. -Výborně.
-To je ono. -Jak je na tom?
-Připravena? -Je mé dítě v pořádku?
Prohlížejí ho, nebojte se.
Žádný strach.
Co s ním je?
Proč nebrečí? Moje dítě nebrečí.
-Vydržte. -Proč nebrečí?
Jak se bude jmenovat?
Ricardo.
Ricardo Aja Ledesma.
To je krásné jméno! Dobrá práce.
-Gratuluji k dítěti. -Dobrá práce.
Zaznamenej to, Chave.
19. září 1985.
Čas 6:59 ráno.
Doktor Miró na psychiatrii.
Prosím.
Už jen tohle.
-Jdu na snídani. Dáte si něco? -Ne, děkuji, doktore.
-Díky. -Díky.
Ne tak rychle. Pozor na ostření.
Ani po roce neumíš použít zoom. Takhle se to nikdy nenaučíš.
Ale naučím.
Kdybys měl se mnou víc trpělivosti, učila bych se rychleji.
Jasně, vždycky jsi na té druhé straně a předvádíš se.
Zkus si to sám.
No tak.
„Zkus si to sám.“
-Dobře, stačí. -Opravdu?
-Připravená? -Připravená.
Pět, čtyři, tři, dva.
Jsme v srdci historického centra Federálního distriktu,
vedle impozantního kostela...
„Impozantního kostela.“
-Děláš chytrýho? -Ne. Bylo to impozantní.
Hodně se hýbeš, mluv jasně.
Dobře, teď už to bude správně.
Připravená?
-Ano. -Pět, čtyři, tři, dva.
Dobré ráno všem posluchačům. Je právě 7:04, čtvrtek ráno...
Josecito, odcházím.
Ne, počkej.
-Co je? -Kam jdeš?
-Přestaň, José. -Jen trošičku?
Ani trošičku. Šéf je naštvaný,
když máme zmačkanou uniformu. Pusť mě.
Já budu naštvaný, když mi nic nedáš.
No tak.
Vydrž, už brzy pojedeme do Manzanilla.
Počkej, ještě jeden. Jen jeden.
Mám zpoždění.
Jsi marný.
7:05 RÁNO
Chci se schovat ve tvé náruči
Abychom byli těsně u sebe
Chci být chutí tvých úst
Plna všech tvých vůní
Tvá důvěrnice
Co tě zná skrz naskrz
Jako živoucí tetování
Prostoupit tvou bytost
Aby mě nikdo nevymazal
Děcka.
Dal jsi do auta baterii?
-Ne, promiň, zajdu dolů... -Děláš si srandu?
Přijdu pozdě do práce.
Na takové věci normálně nezapomínáš.
Už rok nepracuješ, že?
Já bych měla dělat oběd, ne ty.
V klidu, Gabrielo.
Přesně to chci. Mít jeden den klidu.
A vědět, že taky něco děláš.
Beto, Lucío.
-Kde máš sestru, zlato? -Nevím.
Táta tě vezme do školy.
Cože?
Lucía musí být s tím klukem.
Aspoň dohlížej na dceru.
Vypni to už.
Uvidíme, jak se tam dostanu.
Beto, běž hledat sestru, než se převléknu.
Běž, určitě je nahoře, v Pablově bytě.
Pospěš si, uvidíme se dole v autě.
...čest přivítat Ignacia Zambrana,
tajemníka ministra cestovního ruchu naší země,
který je nezbytnou součástí organizace příštího mistrovství světa.
Jen jsem tě přišla pozdravit.
Máma mě zabije, když nepůjdu do školy.
Táta tě zas zmlátil?
Nebýt tebe, už bych byl v Acapulcu.
Pojeďme spolu.
Cože?
A budeš lyžovat, zatímco budu opravovat strýčkovy lodě?
Nevím a je mi to jedno.
Ale když tu zůstaneme, tvůj táta tě jednou fakt zabije.
Odjedeme hned teď.
Musíme to pořádně naplánovat.
Jsi nezletilá, Lu, nechci skončit ve vězení.
To tvůj táta by měl být ve vězení.
Pane doktore.
Ještě minutu a hrozilo mu, že skončí s mozkovou obrnou.
Na sále jste zpochybnil mou autoritu.
Ne, řídil jsem se instinktem. Myslím, že bylo správné...
Žádný instinkt nemáte. Jen horkou hlavu.
A chcete operovat stejně jako všichni, co vyjdou z medicíny.
Pane doktore, myslím, že jste tentokrát moc riskoval.
Do nemocnice se už nevracejte.
Promiňte, pane doktore, zaspala jsem.
-Dobré ráno. -Omlouvám se, neřekla jsem vám to.
Vyměnily jsme si směny, musím na americkou ambasádu.
Pepín dostal práci na Kentuckém derby
a bere s sebou Josefu, aby se učila anglicky.
Na jak dlouho?
Jen do Vánoc, ale musím vyřídit papíry.
Vy nejedete, že ne?
Ne, já ne.
Zatím zůstávám tady.
Jak dlouho jste ve službě?
Zvládám to. Jdu na snídani k vašemu manželovi.
Ricardo Aja je na kojeneckém.
Chavelito, kdy mu řekneš, že odjíždíš?
Promluvíme si později.
Díky.
Ne, zlato, běž dozadu.
7:09 RÁNO
7:10 RÁNO
Mám mu nasadit čepičku?
Ano, upletla mu ji babička.
Ahoj.
Je mi dost podobný, že?
Hodně. Chcete společnou fotku?
Ano, prosím.
Pojď ke mně.
Ano.
Podíváme se.
Držte mu hlavu.
-Jasně. -Prosím.
-Miláčku. -Ahoj.
-Připravení?
Raz, dva, tři.
-Dobré ráno. -Dobré ráno.
Nastupte si.
Promiňte, vzadu je místo.
Nemusíte platit. Jedeme, jízdné zaplatím.
-Za všechny? -Ano, tumáte.
Díky.
7:17 RÁNO
-Prodáváte pašované zboží? -Jak jste na to přišel?
Ale potřebuji radu od vzdělaného muže, jako jste vy.
Páni.
Když jsme se s Hildou vzali,
neměl jsem ani na svatební dort.
A po 20 letech, co se mnou vydržela, si zaslouží pořádný prsten, nemyslíte?
-Vím jaký. -Jaký?
Ten nejdražší.
Dobře, dám jí ho na pláži.
Mexiko bude první zemí, která bude organizovat dvě mistrovství světa.
A to je pro zemi velmi důležité,
protože mistrovství světa přitahuje hodně zahraničních investic.
Třese se země?
-Třese se. -Opatrně, ať se nepřibližují ke sklu.
Ne.
Lehneme si?
Je to velmi silný otřes.
Bože.
Pomoz mi s miminky.
Opatrně.
-Je to silné, že? -Ano, pojďme ven.
Opatrně.
-Jdeme. Nechte to být. -Je to nový.
José?
José.
José, jste v pořádku?
Jste v pořádku?
-Co se děje? -Nevím.
-Co se stalo? -Zhroutil se. Můžete chodit?
Musím vědět, co je s Hildou.
Jedeme do nemocnice. Rychle.
-Jste si jistý? -Ano, jdeme.
Mé děti.
Ne.
Hej, slezte dolů!
Držte hubu!
Všechno spadne!
Madam.
Kolik tragédií se teď musí odehrávat.
Kolik zpráv nám teď uniká.
No tak, jdeme.
Rychle.
Pojď, vezmu si tohle.
Natáčej.
Tady, podívej.
Mami.
-Jsi v pořádku? -Už to skončilo.
-Všechen ten kouř je ze zřícených domů? -Nevím, Chave.
Musím zpátky do nemocnice.
Zjistíme, jestli je máma v pořádku.
Jeďte napřed, doženu vás.
Nerozdělíme se. Musíme zůstat spolu.
-Jen... -V žádném případě, Chave.
-Prosím. -Podívejte...
Jestli je ten kouř ze zhroucených budov,
víš, kolik zraněných tam půjde?
Nemůžu tam Hildu se všemi nechat.
-Hildu, nebo doktora Zambrana? -Nezačínej s tím.
Řeklas mu aspoň, že se stěhuješ do Kentucky?
-Bože... -Nehádejte se!
Musíme odsud pryč.
Vezmi Josefu k mámě a vyzvedni mě v nemocnici.
-Budeme potřebovat všechen personál. -Ne, mami.
Zaplaťpánbu jsme v pořádku, zlato.
Ale jsem zdravotní sestra. Musím se postarat o raněné.
Teď musíš být silná.
Buď opatrný, prosím.
Mám tě moc ráda.
Zlatíčko, neměj strach. Mámě se nic nestane.
Procházíme ulicemi Federálního distriktu
a právě jsme prošli dvěma zhroucenými čtvrtěmi.
V dálce je několik mraků kouře a prachu,
které pravděpodobně signalizují další zřícené budovy.
Lidé jsou na ulici.
Mají velký strach.
Zažíváme asi největší katastrofu naší doby.
Camilo, to nevíš jistě.
-Není těžké to uhodnout. -Ne, nedomýšlej si.
Před 20 minutami země zaburácela
a od té chvíle naše srdce svírá úzkost.
Zastavte! Prosím!
Vezměte mě do všeobecné nemocnice.
Pozor, málem jsem vás přejela.
-Jsem zdravotní sestra. -Aha.
-Prosím. -Camilo, musíme ji vzít.
Nemůžeme. Promiňte.
Řekněte někomu jinému. Lituji.
-Odstraňte inkubátory. -Pomozte mi, prosím.
-Postarejte se o něj někdo. -Pomozte mi, prosím.
Musíme se spojit s Televisou.
Televizní ani rádiový signál nefunguje.
Musíme zjistit, jestli mají něco, s čím můžeme komunikovat.
Cesta je zatarasená.
Dál jet nemůžeme. Tady končíme.
Co budeme dělat?
Musíme tam jít pěšky.
Tak jdeme.
Jdeme.
Pomůžu vám.
Je tam někdo?
Hej.
Jak se jmenuješ? Podívej se mi do očí. Jak se jmenuješ?
-Samuel. -Samueli, podívej se mi do očí.
-Můžeš chodit? -Ano.
-Pojďme do nemocnice. -Jste doktor?
Ano, pojďte za mnou.
Ne, tudy, kamaráde.
-Pepe, mluvte s ním, ať vnímá. -Dobře.
-Jak ti máme říkat? -Samuel.
Jen Samuel? Žádné příjmení? Nemáš tátu a mámu?
Dobrý?
-Koukej se pod nohy. -Ano.
-Doktore? -Ano?
Nemůžu dýchat, doktore.
Můžete chodit?
Do všeobecné nemocnice, pojďte.
-Vždyť se zhroutila. -Nezhroutila. Vstaňte, no tak.
Nemocnice se nezhroutí. Jsou dobře postavené.
Nechte tu botu. Jdeme.
Uvidíš, Chuji. Tahle reportáž nás proslaví.
Všichni odsud.
Nestůj jen tak, toč to.
Ne, jedu do Guadalajary. Chci být s rodinou.
A ty bys měla udělat to samé.
Do Guadalajary?
Proč?
Nejdůležitější zpravodajské centrum Latinské Ameriky se zhroutilo.
Víš, jak důležitá je teď naše práce?
Město je prakticky zničené
a možná jsme jediní, kdo má záznam,
kdo má kameru k dokumentování.
Nemocnice stojí, jdeme.
Jdeme tam.
Doktore, pomozte mi!
Jdeme, chlape.
Jdeme.
Jdeme, chlape.
-Nemůžu. -Pomoc, doktore!
-Sestro, jdeme dovnitř. -Doktore!
No tak, už jsme skoro tam.
Ano, už tam skoro jsme.
Tak.
Jsme tu. Už jen kousek.
-Doktore Zambrano. -Má poranění hlavy.
-Co to má být? -Bezpečnostní protokol.
Někde jsou praskliny.
-Dobře. -Má vnitřní krvácení.
Musím na gynekologii. Stabilizujte ho. Najdu doktora Morettiho.
Nechte doktora projít.
Pojdťe, posadíte se.
Uděláme řetěz.
Podávej mi děti. Jedno po druhém, velmi opatrně.
Sestry na kojeneckém potřebují výpomoc.
Nahoře jsou taky.
Dávejte pozor! Nesou v náručí děti!
Dejte mi je.
-Kde je moje Hilda? -Je v pořádku.
Jdu za ní a řeknu jí, že jsi tady.
Ano.
-Musíme je vzít ven. -Ven?
-Pojďme ven. -Do prdele.
-Ven? -Ano.
Udělejte místo! Neseme děti!
Všichni ven! Může to kdykoli spadnout!
Musíme dostat děti ven. Spadne to.
-Tady, prosím. -Tady.
Pozor na hlavu.
Zpátky nemůžeme.
Spadne to.
Hildo!
Musíme je dostat ven!
-Pepe! -Hildo!
Počkej, Pepe!
Hildo!
GYNEKOLOGICKO-PORODNICKÉ ODDĚLENÍ
Zemětřesení 19. září 1985 uvolnilo energii
o síle 1 114 atomových bomb, které byly shozeny na Hirošimu...
22 280 kilotun uvolněných během minuty a půl.
Překlad titulků: Klára Lancová
Kreativní dohled Tereza Němcová minuty a půl.