Де вони? Куди вони ділись?
Не знаю, я їх не бачу…
Зачекай.
Бляха. Поїхали, поїхали.
Агов!
Чорт.
Це її машина.
-Не так близько. -А як маму поранено?
Не бійся, Карлі.
-Чекайте тут. Джуліє, будь тут. -Що? Ні? Що за…
Чому?
Пошукай документи в бардачку. Там може бути адреса.
-Поїхали, Джуліє. -Але ти не обшукав машину.
Ти хочеш мати справу з копами?
Карлі, швидко.
Підлий Піт
Швидке падло. Пробач.
Навіщо ти гудів? Ти ж її відлякав.
Ні, я побачив людей Чака і вирішив, що її треба попередити.
Знову триндиш?
Де ви були?
Все так швидко сталося.
Я не запам'ятала модель машини.
Здається, «Форд», але…
Синій? Темно-синій?
-Це неважливо. -Ні… Здається…
Ні, неважливо.
Чи зелений, номер починався на «В».
Це був «Таурус», 2009 чи 10.
Скільки їх у Каліфорнії? Тисяч п'ятдесят?
Ми навіть щодо кольору не впевнені.
-Неважливо… -Так. А номер…
«В» була на номері синьої машини, з хлопцями Чака.
І без номерів…
Напевно, вона очікувала, що Ренді прийде не сам,
тому не хотіла, щоб її відслідкували.
Як ти?
От чому Лайла поїхала.
-У нього є трекер. -Так.
Вона жива.
Все веде до Джона. Він підозрював, що хтось може…
Можливо.
-Ось ти де. -Агов.
Зателефонуй знайомим копам, нехай дізнаються про цього
Чака все, що зможуть. Прізвище — Джонсон.
Живе в Санта-Барбарі або Монтесіто.
Ти просиш мене пробити типа з прізвищем Джонсон,
що живе у Південній Каліфорнії?
Його люди стежили за твоєю мамою,
так, саме це я й прошу.
Він член поло-клубу в Монтесіто,
і вклав гроші у вітропарк Текса.
І цей Чак був пов'язаний з наркобізнесом,
тому треба перевірити бази УБН і ФБР, і…
Ти запам'ятовуєш?
Так, пробач.
Бабусю, вона справді…
Не зараз.
Чому ти пішов?
Я просто вирішив не заважати родині. Як ти?
Ти член родини.
Так. Але вона не моя мати, тому…
Ти дуже мені допоміг, тому дякую.
Ти як? В нормі?
Я навіть не знаю.
Ну, якщо ми знайшли її, то зможемо знайти знову, так?
Так.
Скільки ще ваших приїде? У мене вже немає місця.
Текс щось приховує від мене. Я хочу знати, що й навіщо.
Чи не можна конкретніше?
Він не хоче, щоб я знайшла Лайлу. Каже, наче хоче,
але його дії говорять про зворотнє.
Я б залюбки допомогла, та знаю не більше.
Ти ж бачила Лайлу, і твій син також.
Скажи мені всю правду.
Правда в тому, що Текс — мудло, і завжди ним був.
Що він приховує?
Я нічого не знаю. Пробач.
Як вона виглядає?
Вона не виходила з машини.
І нічого не сказала?
Ми не знаємо, куди вона поїхала?
І навіщо вона тут. Чи чому вона думала, що це нормально…
Мені треба зайнятися нашими з Пітом справами.
Запитай його, чи він знає, де Ліззі.
Яка ще Ліззі?
Його колишня.
Дідусь викупив її за 250 штук, а вона звалила.
Сказала, що полетить сюди до Піта.
Я запитаю.
Ти людина слова?
Все йде за планом.
Я запитав не про це.
Я тримаю своє слово, так.
Тоді де ти?
Бейкерсфілд. Слухайте…
Час закінчувати цей балаган, чи не так?
Раніше — краще.
Час увірватись і дати йому кувалдою по голові.
Метафорично.
Скажи Маріусу, що якщо сьогодні експертиза не відбудеться,
пан Кілбейн відмовиться.
І Сай пролетить.
-А він поведеться? -Якщо ти його переконаєш.
Сьогодні. Або все відміняється.
Піте, ти їдеш зі мною.
Чому? Це через маму?
Ні-ні. Це страхові справи.
Треба в ЛА. Термінова річ.
Я повернусь, як зможу. Обіцяю.
Гаразд. А я наберу, якщо тут будуть новини.
Добре.
Хочеш мене обійняти?
Тільки не лякайся. Просто…
Гаразд. Давай, бувай.
Чому терміново?
Експертиза сьогодні.
Кілбейн на нервах і може зіскочити.
Ти займешся справами чи продовжиш задовольняти уявну родину?
Поїхали.
Привіт. Нас так і не познайомили як слід.
Я хотів подякувати за те, що дбав про мою дівчинку всі ці роки.
Одрі з характером, і іноді їй краще не заперечувати.
Хочеш пораду? З сильними жінками важко ладнати.
Тому іноді треба просто…
Я познайомився з Одрі, коли вона жила в корчі, який ви подарували,
і рахувала останні центи,
у вашій прощальній подачці. Вона була дитиною. А ви її кинули.
Тому ось вам порада від мене. Пішли нахрін.
Йдіть до біса!
Важко підготувати за 10 годин.
А що треба?
Щось я зроблю наодинці.
Маю постійно бути з тобою.
І тебе від цього нудить.
Отже, ти все підготуєш, що далі?
Ми проведемо Кілбейна так само, як вісім років тому.
Його й експерта у фургон.
Повозимо, поки не дезорієнтуються.
Нащо Кілбейну їхати невідомо куди?
Того разу він погодився заради картини.
Хоче спіймати Сая, то поїде, так?
А на місці ми покажемо їм оригінал,
експерт візьме зразок. І за два дні
призначимо угоду.
Там підмінимо картини, скажемо, що Сай кинув
і втік з грошима.
Візьми кекси.
Все зрозуміла?
Наче так. Одне просте запитання.
-Так? -Де Ліззі?
З нею проблем не буде.
У мене 250 тисяч сумнівів.
Твоя родина не втратить гроші.
Справді? Як?
Коли ми витрясемо чотири мільйони з Кілбейна,
я дам твоїм 250 тисяч зі своєї долі,
тільки якщо у нас усе вийде.
А якщо ні, ми збанкрутуємо?
Так, але якщо ми все скасуємо, ви точно збанкрутуєте.
Я мушу на тебе розраховувати.
Звісно. Я людина слова.
Агов, Тейлоре.
Тейлоре.
Моєму колезі з Бріджпорту потрібно декілька днів, щоб пробити Чака.
Пробач.
Хочеш поїхати звідси?
-Куди? -Куди завгодно, люба.
Я візьму сумочку.
Приглянь за Карлі.
ОФІС
Боже, твій тато
такий гівнюк.
О так. Ще й який!
Боже.
Чому…
Чому ти не розповідала мені?
-Що? -Все це.
Про Лайлу. Що Текс віддав їй гроші з вітропарку,
щоб вона втекла від Чака, який її ображав.
Я думала, що розказала. Я була занадто зайнята…
До сьогоднішнього ранку я не знала, що відбувається.
Варто було мені подзвонити. Я б приїхав раніше.
Навіщо ти приїхав? Ви два з половиною дні їхали через всю країну?
Щоб бути поруч.
А як же контора?
Контора в порядку.
Отто, що відбувається?
От чорт. Я поручився за подружку Піта.
Виявилось, що вона божевільна.
Коли дізналась, що Піт у Лос-Анджелесі,
вона вирішила, що хоче побачити його.
Вона втекла.
Скільки?
250 тисяч.
-Ми їдемо в Лос-Анджелес. -Навіщо?
Туди поїхали Піт та Джулія. Там ми її і знайдемо.
А як же Лайла?
Ми не знаємо, де вона, І поки ми чекаємо на Тейлора,
я маю щось робити, бо матиму істерику.
Я поведу.
Ні, я. Телефонуй Джулії й дізнайся, в якому вони готелі.
Вчасно.
Злишся?
Ти поводишся, як дитина.
Ти могла б почекати у Нью-Йорку…
Я хвилювалась.
Може, то синдромом Бернгардта.
Не обкрадав би на 250 тисяч.
Перший симптом — раптова жага до турботи.
Вони тут ні до чого.
-Другий — заперечення. -Чого ти хочеш?
Ти заразний?
Чого я хочу?
Як щодо винного погребу?
-І афери з вином? -У мене є погріб.
І в мене є план.
В чому заковика?
Потрібна твоя допомога з картиною і Джулією.
Гроші за аферу з картиною підуть на аферу з вином, так?
Це ж у твоїх інтересах.
-Або це брехня, щоб… -Ні. Послухай.
Сайт WineAficionado.net.
Там у підвалі 40 тисяч пляшок.
Доступ буде тільки сьогодні.
«Пляшки зберігаються у погребі під особняком
у Бел-Ейрі, Каліфорнія».
Коли Александр їх побачить, він стане на коліна.
Гаразд. Але тепер моя частка 55 на 45.
Та годі, серйозно? Ти…
Ти не сказав про стан своєї душі, коли я тебе покликала.
Принаймні, вона у мене є.
Це 5% штраф за нерозголошення.
Гаразд, гаразд.
Коли починаємо?
О восьмій.
Знову Гекльберрі Джонс?
Ні, Сейді Джонс. Його молодша сестра.
Креслення є?
Так. Я вивчав весь ранок. Дивись.
Це будинок Кілбейна.
Непогано.
Любите басейни, так?
Відпочинок біля води понижує депресію, тривогу.
Допомагає ясно мислити. Де Маріус?
У нього справи.
Поїхав сам?
Щоб накрити його, я роблю вигляд, що вірю йому.
І коли зустріч з Кілбейном?
О сьомій. На задньому вході в готель.
Зручно. Коли він опиниться в одному місці з оригіналом,
моя людина, Юрі, і його команда схоплять його.
Ми не залучимо ФБР або поліцію?
Коли він потрапить у тенета. Юрі і його люди служили в Моссаді.
Пан Кілбейн отримає задоволення від помсти.
Ось, поклади це в кишеню. Так Юрі вас вистежить.
Він не поїде за нами?
Так, але якщо загубить вас, мені досить буде сказати кодове слово, і він прийде.
Кодове слово?
Панда. Мені подобається все чорно-біле.
І ще одне. Напарниця Маріуса в місті. Ліззі якось там.
Ліззі Делаурентіс? Вона в Лос-Анджелесі.
Ви її знаєте?
Так, вона кинула картель Сіналоа на сотні тисяч доларів,
а через тиждень заручилася з британським віконтом.
Маріус може залучити її до експертизи,
тому прихопіть її заразом.
Мері Елізабет Делаурентіс не в списку моїх пріоритетів.
А пан Кілбейн і без того нервує, і я не скажу йому,
що Маріус — це Сай. Це може зіпсувати всю справу.
Моя родина поручилась за Ліззі на 250 штук. Тому або ви її схопите,
або я піду. Хіба це заспокоїть пана Кілбейна?
Ти навчаєшся у Маріуса Йосиповича.
Намагаєшся маніпулювати, не маючи козирів.
Гаразд. Якщо вона буде там, ми її візьмемо.
А поки рекомендую тобі посидіти біля води,
щоб знизити тривогу й депресію.
Тейлоре?
Що з тобою таке?
Я їхав два дні через усю країну. Відчепись.
Мама десь поряд. І хтось має знати, де вона.
Тейлоре.
Гаразд.
З чого почнемо?
Ви маєте бути на йозі.
Вчора я потягнула м'яз. Що ви робите?
Це не те, що ви подумали.
Думаю, це пов'язано з моєю матір'ю.
Гаразд, це правда. Але…
Що?
Що ви не шахрай? Що та жінка насправді ваша дружина?
Слухайте, ваша матір тут ні до чого. Це моя ідея.
Вона просто вам сказала, що тут висить підробка Вермеєра?
Це не підробка.
Хто розказав ці казочки?
Ми з вашою мамою працювали разом.
Перед тим, як сісти,
вона залишила вам найцінніше, що мала.
Це справжній Вермеєр?
То вона збрехала?
Вона використала мене, щоб сховати це?
Ні. Ні, ваша мама любить вас.
Заберіть її. Спаліть.
Робіть, що хочете.
Пробачте. Я не хотів.
Я повісила цю картину як мамину роботу.
Щоб пам'ятати, що всі ми не без гріха, і ми не здаємось.
Заберіть. Вона мені більше не потрібна.
А якщо я вас ще раз побачу, викличу поліцію.
Якщо клієнту сподобається будинок, я можу допомогти з кредитом.
Ні. Якщо Міша вирішить, він заплатить готівкою.
У нього купа грошей на Кіпрі. Він хоче вкластись тут.
Там зараз банківська криза.
Зрозуміло. І будьте впевнені, це скарб
у районі Бел-Ейр.
Скільки місць у гаражі?
Слушне запитання. Давайте подивимось.
-Все добре, пане Кілбейн? -Так. Все буде добре
через декілька годин, якщо всі зроблять, що треба.
Гаразд.
Повернусь пізно.
Гарного дня.
Дякую. І вам.
ВЛОВЛЮВАЧІ ЦВІЛІ БЕВЕРЛІ ХІЛЛЗ
Так, це воно.
Ще раз, хто він такий?
Він відправив мамі СМС, щоб вона приїхала.
Він міг натравити на неї хлопців Чака.
Або він злякався хлопців Чака і тому втік.
Якщо втікач, то не повернувся б у свій будинок.
Ти хочеш знайти маму?
Звісно.
-Дуже переконливо. -Поїздка була довгою.
А що за проблеми у Бріджпорті?
З дівчиною. Зі службою.
З дівчиною? Хто вона?
Ніхто. Можемо їхати?
Карлі, якщо він настільки тупий, що повернувся додому,
нам від нього мало користі. Поїхали.
Це вікно відчинене?
Карлі! Поїхали.
І що далі? Він єдиний, хто знає, де може бути мама.
У нього є її номер, він телефонував їй. Що, як…
її схопили люди Чака, і він знає, де вони?
Що, як вона мертва, і він знає, де її тіло?
А ми скажемо, «Ой, усе, кінець»?
Ні.
Карлі.
Ми не будемо ломитись туди. Ми повернемось іншим разом.
-Добре. -Глянь на мене.
Так.
-Поїхали. -Так.
Карлі!
Карлі! Це безумство! Вилазь.
Чула? Вилазь зараз же!
Карлі!
Він…
Він що…
Що нам робити? Обшукати кишені й телефон?
Дзвони в поліцію.
-Ні, ми маємо… -Карлі…
Викликай поліцію.
Маємо його обшукати. А тоді весь будинок.
Агов.
Тихо. Заспокойся. Я з тобою.
Я з тобою.
Нам потрібні гроші. Вона прийшла з повинною, добросовісно.
Вона залишила заставу, Одрі.
Що тобі сказати?
Я не знаю. Твоє мовчання мене лякає.
Гаразд. Дякую, пане.
Отже. Довгоочікувана розв'язка.
Мені не терпиться побачити Сая у пастці.
Я теж чекаю з нетерпінням.
Не будемо забігати наперед.
Пане Кілбейн, пане Віньєтті, важливий день.
Це точно.
А де експерт?
Я зіграю роль експерта.
Ви наче не спеціаліст із мистецтва?
Сай Рубінек цього не знає.
Ми з ним не знайомі, переконати його буде неважко.
Гаразд, залазьте.
Ми їдемо туди, де будуть Сай і картини.
Вимкніть телефони. Жодних дзвінків, або Сай піде.
-Це Піт. -Де?
Їдемо за ним. Куди поїде він, там і буде Ліззі.
Це точно він?
Послухай мене хоча б раз.
У будинку немає плісняви.
Замовлення підписане Стефаном Кілбейном. Це власник, так?
Пан Кілбейн попередив би мене.
І він не телефонував.
То прислузі про все доповідають? Це ж багатії.
Слухай, мій бос сказав твоєму, що пліснява є.
Чув про чорну плісняву?
Трохи.
Ні, вона небезпечна. Її спори висушують мізки,
відключають органи, імунну систему.
І ця гидота у вас в погребі.
Я сумніваюсь.
Хочеш, щоб у боса був шок,
поки він п'є вино?
Без проблем, чуваче.
Під'їжджай до службового входу.
Це ви нас викликали?
Я поліцейський. З Коннектикуту. Тейлор Боуман.
Із Коннектикуту? Що ви робите в Каліфорнії?
Родинні справи.
Може, розкажете, як ви знайшли тіло?
Ми шукали мою маму.
-Чому саме тут? -Це складно.
Я запитав її.
Вона — підліток, що щойно побачив труп.
Потрібні відповіді, говоріть зі мною.
Гаразд.
Добре.
Температура 12 градусів, а вологість відсотків 70?
69.
Рай для чорної плісняви. Де термостат?
Ось там.
Постав десять градусів, а вологість 35,
і стій там, поки не встановиться.
Ні, справи погані. Вона лізе крізь щілини у стіні.
Відчуваєте? Запах фарби? Це хімікат-нейтралізатор,
саме встигнете вийти.
-Я виведу персонал. -Так, давай.
Які стосунки були у вашої мами з покійним?
Я нічого не знаю про їхні стосунки.
Будете все заперечувати?
Я говорю чесно.
Ви сказали, що покійний виманив вашу маму на зустріч
у Резеді минулої ночі. Може, вона розлютилась на нього?
Я розумію, до чого ви хилите. Та ви не знали мою маму.
Вона б не стала комусь шкодити.
Коли востаннє ви її бачили?
12 років тому. Вона померла.
А декілька днів тому ми дізнались, що, може, і ні.
І що за цей час вона встигла у щось вляпатись.
Ви залізли у будинок. Щоб дізнатись у Ренді хоча б щось.
А він виявився мертвим.
А зараз моя сестра сидить у машині і думає,
що нашу маму теж могли вбити
перед тим, як ми її знайдемо.
Тому ви можете ставити мені будь-які запитання…
Та я нічого не знаю про свою матір.
Може, ніколи й не знав.
КАМЕРА ОФЛАЙН
Ласкаво просимо.
Ви не Сай Рубінек.
Я представниця Сая. Рада, що ви тут.
Ні, мені обіцяли зустріч з Саєм.
Декілька умов. Усі двері зачинені.
Пан Рубінек встановив камери всередині і зовні.
І якщо хтось намагатиметься вийти,
він зникне, більше не з'явиться.
Коли він приїде?
Скоро. Та перед тим мені потрібен пан Йосипович.
Я? Чому?
-Так, навіщо? -Так, навіщо?
Наказ Сая. Всі інші, поверніться до стіни.
Що? Справді, навіщо?
Робіть це. Чим раніше Сай буде задоволений, тим раніше приїде.
-Йдіть. -Добре.
А що з картиною?
Вона на передньому сидінні.
Що?
Обережно.
Туди.
Скільки ми їх тут протримаємо?
Кілбейн на нервах. Хвилин двадцять.
Коли приїде наш Сейді Джонс?
А ось і він.
Александре. Ні, я вас зустріну біля воріт. Супер.
І що тепер?
Підтвердимо справжність і чекатимемо на друзів.
Скільки ж коштують будинки у цьому районі?
Ми за все життя навіть на перший внесок не зберемо.
Так. Може, почнемо грати в лотерею.
Може, виграємо 250 тисяч.
Господи. Чекай, це Ліззі.
Точно? Піт заїхав у цей будинок.
Я був впевнений не менше в тому, що він був за кермом. Пішли.
Сподіваюсь, власник не тримає доберманів.
Ходімо.
Довго ще?
Поспіх тут зайвий, і оскільки Сай спостерігає, я буду дуже обережним.
Ми усі хочемо одного. Все станеться, коли станеться.
Наші друзі у гаражі нервують. Швидше.
Тільки елегантно.
Як бачите, перевозити мою колекцію вкрай важко.
Чесно, я вражений…
Дякую.
Я думав, що побачу набір з різних пляшок.
Але це, який вибір, розмах,
колекція справжнього поціновувача.
На честь вас я відкоркувала Лафіт 1981 року.
Недооцінений вінтаж.
Експертам краще знати.
Чудово.
Половина задоволення моєї роботи —
у відкритті старовинних скарбів.
Як це.
Марго 1787?
Так.
Навіть бути поряд з ним. Ви дозволите
доторкнутись?
Ви можете навіть спробувати.
Не спокушайте.
Може, після аукціону. Найцікавіше ось там,
декілька пляшок 34 року, які мій дід
забрав у фашистів у Лейпцигу.
-Ось там. За рогом. -Серйозно?
Ось там, так.
Це буде аукціон століття. Мішо, ваше фото буде прикрашати
обкладинку каталогу.
Я надішлю вам список завтра.
-Я подивлюсь. -Пробачте.
І ми обговоримо лоти на перші торги.
Радий співпрацювати.
І я.
А потім ми відкриємо 1787 рік. Дякую за сувенір.
Прошу.
Було весело.
Так, весело. Друга частина.
Знаєте, що я думаю? Що вся та затія — чиясь складна гра.
Картина справжня, наскільки можу судити з першого погляду.
Але сумніви є.
Зараз краще за все слідувати плану.
Через декілька хвилин Сай опиниться поряд з картиною.
Цього ми і чекали.
Я не дам робити з себе дурня.
Кілбейн на межі. Треба поспішати.
Чорт! Не може бути.
Стій тут.
Привіт!
-Ви шукаєте Ліззі? -Так.
-Я щойно її бачив. -Ти бачив?
Так, я опитував власника цього будинку.
Я бачив її на галявині, вона переслідує мене.
Он вона!
Що?
Я за нею. А ви чекайте біля входу.
Гаразд? Ідіть. Ліззі!
Тиняємось у чужому дворі. Чудово.
Ми ж разом її вистежили.
Це все через тебе, від початку і до кінця.
Одрі! Послухай…
Вона там.
Всередині.
Це точно була вона?
Ти ще когось бачив?
Ліззі! Виходь, інакше буде гірше!
Точно буде.
Вона закрила нас.
Одрі, досить. Ти поранишся.
Ти закрила їх?
Завершуємо і валимо звідси.
Це все. Якщо Сай не з'явиться тут за дві хвилини,
присягаюсь богом, я знайду звідси вихід.
Угоди не буде.
Послухайте. Якщо ви підете, Сай не з'явиться.
Його й так немає.
Що з обличчями? Ви не раді нас бачити?
Панда.
-А ви хто, в біса, такі? -А ви?
Замовкни. Руки вгору.
Творчий керівник Роман Захарчук ити?