Вставай.
Я ж вибачився, намагався пояснити. Чого тобі ще?
- Вставай! - Піте!
- Піднімайся! - Досить.
- Я не хочу. - Припини.
- Він моє ім'я вкрав. - Я знаю...
Він украв мою родину!
Та я не хочу, щоб ти його бив.
- Ти виправдовуєш його? - Ні. Та він нам потрібен.
- Неправда! - Потрібен.
- А ти стулися нахрін!
- Слухай, Піте. - Що?
- Ще декілька днів. - А що потім? Ти гроші знайдеш?
Так. Обіцяю.
- Я не крав твою родину. - Вони думають, що ти — це я.
- Не треба зараз це з'ясовувати. - Але ж це нечесно!
Так. Я знаю. Ходімо.
Що? Надивився?
Я б тобі в кадик врізав.
Дякую за підтримку.
Я не збираюсь у це вплутуватись.
Він давно мав прийти.
Він прийде.
Як вони виглядають?
Так само. Але постарішали.
У дідуся був інсульт.
- Інсульт? - Він одужав.
Ти впевнена?
Так. А твоя бабуся зовсім не змінилась.
А як Джулія з Тейлором?
Виросли, як і ти.
Мені бридко думати, що він став мною.
Я хочу їх побачити. Я мушу.
Знаю. Та спочатку завершимо справу.
Ми вже близько, Піте.
Повір мені, він нам потрібен. Щоб забрати гроші й вижити.
Портере.
Маріусе!
Непогане місце.
Що ти думаєш про бізона?
А ти як думаєш?
У цьому казино три зали.
Це зала Вітру.
Червоні кола — камери,
жовті — пункти нагляду, зелені стрілки — виходи.
Це все, що я можу сказати по схемі. Міг щось пропустити.
Ось ваш бізон.
То його можна забрати?
Звісно.
Якби він був у музеї.
Але посеред казино,
у полі зору трьох пунктів охорони
й камер? Неможливо.
Боже. І це твій чарівник?
«Невеликий шанс — теж шанс». Твої слова.
Може, я помилявся.
Ти сам у це не віриш.
Це майже неможливо.
Але вкрай ризиковано.
Я слухаю.
Буде «Слизький Сем».
Приховаємо дрібне за великим.
- Так. - Що означає...
- Нам потрібен другий бізон. - Для початку.
Усе так просто, що будь-хто впорається.
- Це моя фраза. - Знаю, я підігрую.
- Нам потрібен другий бізон. - Я почув.
Ти знаєш, де його знайти?
Ні. А ти?
Ти ж наче питання для злочинців вирішуєш?
- Включно з тим. - А це моя робота.
І щоб я її виконав, ти маєш мені довіряти.
Довіряти тобі?
Як ви тут завершите, може, почнемо?
А в чому головна проблема?
Тут 365 градусів огляду.
Треба скоротити вдвічі.
- Ага. - Нічого не хочеш сказати?
Про що?
А ти як думаєш?
Ґевін. Що, забув?
Ти загорнув його у шторку для душу, з ножем у грудях.
Маленький план ще в силі?
Якщо твого друга кинули в басейн до акул,
кого звинуватиш? Акул?
Чи того, хто його туди кинув?
Ми все ще хочемо забрати гроші собі?
- Однозначно так. - Чудово.
підлий піт
Іди в дупу!
- Ні, я пас. - Якого хріна? Де Тріш?
Я маю перед нею перепросити.
Вона думає, я прийшов, як коп.
А я тут як приватна особа.
Приватна особа Тейлор Боуман може йти в дупу.
Ленсе.
Як би гидко не було це казати,
мені потрібна твоя допомога.
Ти з'їздиш зі мною, і я від тебе відчеплюся.
- Так, вали звідси. - Чуваче.
Тріш!
Шенон Ввечері, у Бруно, о 8
Дідько.
Виходь. Тріш!
Тейлор Побачимось
Я повторюю завдання, яке вам нещодавно давав.
Слідкував за нею три дні, ніц не помітив.
Вчора ми з нею прогулювались і бачили
того хлопця з іншою жінкою.
І тепер вона захоче з ним зустрітись.
Вона обрала невдалий день. У мене вихідний.
Якщо він тебе звільнить, можеш до нас вернутись.
Шон платить більше.
Тебе турбують лише гроші?
Не тільки гроші! Пішли.
- Привіт! - Салют.
Ми шукаємо Коліна.
Він не тут.
Знаєте, нам дуже треба його знайти.
Ви знаєте, де він?
Здається, він поїхав у місто. А, він учора
туди їздив...
Можна, я заскочу у туалет? Простата турбує.
А, так, добре. Він далі по коридору, справа.
- Класний у нього капелюх. - І йому подобається.
У вас є собака?
- Немає. - Ні?
А в нас була.
Пробачте, він праворуч від вас чи від мене?
Ось він.
ТИМЧАСОВИЙ УРЯД ІРЛАНДСЬКОЇ РЕСПУБЛІКИ
Це ж треба.
Він казав щось про лист?
- Це ви про пошту? - Я не знаю.
Дуже вам дякую.
- А куди ви її виносите? - Колін просив її забрати.
- Ірландські справи. - Так, ірландські.
Де ти її знайшов?
Вона висіла над туалетом.
- Жодної поваги. - Агов!
Я згадала, де Колін.
Він казав про заставу.
І що він слідкує за якоюсь конторою на Елм...
- «Застави Бернґардт»? - Так, точно.
ЗАСТАВИ (203) JL5-0187
Троє?
Це жахливо.
Вони всі грабіжники?
Зрозуміло.
Справді?
Що він сказав?
Гаразд, дякую за допомогу.
Я не чекала на тебе сьогодні.
Так, я взяла завірений чек у якості застави
і сховала позаду.
Треба було покласти у сейф.
Так, та чомусь мені не довіряють його комбінацію.
пограбування складу 10 хвилин після тиру
З ким ти говорила?
З Джинні з суду. Я уточнювала, коли суд над Сперлінгом.
3-є вбитих
Скажи мені, уже день пройшов,
що ти думаєш з приводу повернення Меґґі?
Знаєш, гадаю, вона має рацію. Вміння прощати — це головне.
Не переймайся. Я закрию очі й посиджу за столом.
БОЄПРИПАСИ
Закінчила?
Так. Можна дати тобі пораду?
Як я можу відмовитись?
Якби ти прийшла й сказала, що потрібен пістолет,
бо, не знаю, ну, у тебе
погане передчуття,
я б одразу його дала.
Та коли я бачу подібні хитрощі,
я думаю, що щось не так. Так і є?
Мені потрібні кулі.
І?
- Доброго дня. - Вам допомогти?
Так, ти можеш.
Правильно зрозуміла. Мені не треба нікого викуповувати.
- Тоді що вам треба? - Вона знає.
Гадки не маю.
Не придурюйся. І ти знаєш, що поручителю повертають заставу в разі
смерті клієнта.
Луіс тобі це казав?
Якщо ви зараз же не підете, я викличу поліцію.
Не викличете. У мене немає наміру шкодити вам.
Не змушуйте мене передумати. Скажи мені, де вона.
Джуліє, не кажи ні слова.
Він без зброї. Я це знаю, тому що його пістолет у мене.
Та годі, дідусю. У мене їх десяток.
Ні. Дідусь — це я,
і, б'юсь об заклад, цей пістолет неможливо відстежити.
Не можеш мізками поворушити, старий пень?
Доведеться пояснювати, чому ти раптом застрелив людину без зброї.
Ми застрелимо тебе з цього, а твій тобі у руку вкладемо.
Гадаю, я піду.
Ти не захотіла сказати по-хорошому, тож буде по-поганому.
- Я завжди знаходжу, що мені треба. - Пішов геть.
Джуліє, у що ти вляпалась, чорт забирай?
Куди ми поїдемо?
Ти покажеш мені місце, де ви з Докері й тим здоровилом закопали тіло
того вбитого чоловіка.
- Навіщо? - Неважливо.
Говорю зі знанням справи, мені потрібен адвокат.
Я даю тобі один шанс обійтись без нього.
Ти покажеш мені, де могила,
або всі твої справи, афера з Одрі,
приховування трупа, стануть відомими,
тебе позбавлять звання адвоката й посадять
ще до виходу нових «Зоряних війн».
Я хотіла налагодити ситуацію з Докері.
Я не знала, що Піт поверне гроші.
Схоже, на тому папірці було ім'я цієї Валері.
- І де ти її заховала? - У боксі на складі в Маунт-Верноні.
Маунт-Вернон? Чому саме там?
Тітка Меґґі порадила.
Схоже, це той самий склад, яким колись Лайла й Дені користувалися.
Ховали там клієнта, як його звали?
- Дін Рінслер. - Тримали його там тиждень.
Ось, чому Меґґі та її банда пограбували той склад.
Вона запам'ятала його і думала, що це легка мішень.
Про що ти?
Я хотіла з'ясувати, навіщо повернулись Піт і Меґґі.
І зателефонувала хлопцю з тиру, який він пограбував три роки тому.
Господи! Одрі.
Пограбування тиру пов'язане з нальотом на склад у Маунт-Верноні.
Декого вбили, та декому вдалося втекти, білій жінці, близько 50 років.
- Гадаєш, це тітка Меґґі? - А хто ж іще?
Та хто завгодно!
Отто, припини! Ти знаєш нашу доньку.
І що мені робити?
У боксі сидить вагітна дівка,
яку треба годувати й виносити за нею відро,
але той тип на вулиці буде переслідувати мене всюди.
За всіма не встежить.
Пробачте, він не продається.
Я розумію. Та не могли б ви нас вислухати?
Ми шоп-асистенти одного відомого багатія.
І ми не казали вам, що його звуть Кевін Костнер.
Ми знайшли фотографії бізона в мережі
й відправили нашому клієнту.
Він вважає, що це один з бізонів,
убитих Теодором Рузвельтом.
Ми з вами знаємо, що це навряд чи так,
та якщо клієнту щось стрельнуло,
його важко переконати. Я ось до чого,
якби ви продали нам цього бізона за прийнятною ціною,
ми б продали його самі знаєте кому
у десять разів дорожче, і поділили б різницю.
- Що думаєте? - Не знаю...
Маргарет, скажи Ремі, про яку суму йдеться.
Пробачте, все, що сказав мій колега — брехня.
- Пробачте. - Тобто?
Чекайте. Пробачте.
Усе добре?
У мене мігрень. Моя аура...
Потрібен імітрекс, він у машині.
Що?
Мої пігулки від мігрені. Я піду у машину.
Чекай. Маріусе, зачекай. Ми зараз прийдемо.
Що з тобою? Ти мала підіграти!
Я не змогла.
Ти не змогла що, збрехати? Тому типу кислоту в пику плеснули!
З урахуванням обставин, можна і збрехати!
Проблема не в брехні. А в тому, що це не та брехня.
- Його не цікавлять гроші. - Усіх цікавлять!
А його — ні! Він не продасть бізона...
Це тобі дух-наставник сказав?
Ти зчитала ауру бізона чи ще чиюсь?
- Не знущайся. - Ні, я не знущаюсь.
Я якось зрубив 15 штук, читаючи ауру няньок у Новому Орлеані.
Це чудова схема.
Якщо ми такі класні шахраї, як Етель дізналась про палець твого брата?
Це я ще не з'ясував.
Не з'ясував, бо це не трюк.
Це не трюк?
- Я бачу людину. - Перестань.
Ні, він у формі. Це твій знайомий?
Піт сказав, що його батько військовий.
Ні. Це ще до нього.
Цей тип обіцяв відвезти тебе з Бріджпорту,
бо очевидно, що тобі там було не місце.
Ти повірила йому.
Як і іншим, що казали те ж саме.
Їх було всього двоє.
Але коли з'явився другий хлопець,
ти настільки схотіла звалити,
що зрадила свою родину. Ти збрехала.
О боже. Та пішов ти.
Так каже мій дух-наставник.
Я приймаю людей у скруті.
Вони шукають розради. І я допомагаю їм своїм даром.
А як же твій дух-наставник?
Так, у мене немає такого дару, як у Етель.
Іноді дух відзивається. Іноді — ні.
Тому так, щоб не тримати клієнта у підвішеному стані,
іноді я використовую
шаблонні методи.
«Шаблонні»? Типу, ти звертаєш увагу на те,
як вони вдягнені, що говорять, як рухаються й на що дивляться?
Може, лізеш у їхню сумку, коли вони йдуть у туалет?
Чим же ти від мене відрізняєшся?
Я застосовую ці методи на користь, а не на шкоду.
Адже в мене немає такого дару, як у Етель,чи як у тебе.
Мене вражає твоє самозаспокювання.
Який у мене дар?
Чхати на все.
Цей дар у тебе від матері...
героїнової наркоманки.
Ти дивишся мою ауру?
Чи Піт тобі сказав?
Піт не мав цього казати. Я бачу.
Коли входиш у кімнату, те, як ти вловлюєш настрій,
поводишся, як емоційний акробат.
Це доволі нелегко.
Тепер у мене справді мігрень.
Пробач. Дарма я тебе спалила. Я просто не знала, що робити.
Ти обрав не той шлях.
Давити на жадібність можна майже завжди.
Справа в тому, що той дідусь
виставив у себе в магазині бізона й інші речі
з великою любов'ю,
він напевне не хоче, щоб їх продавали.
Він хоче, щоб їх цінували.
Не продається
Вибачте, не продається
Так, ти маєш рацію. Я мав помітити.
До нього потрібен інший підхід.
Ні, ще не пізно. Давай вирішувати проблему.
Але як? Він не продасть.
Може, ми й не купуємо.
Ти впевнений?
Так, я запам'ятав дорогу, щоб утекти.
Щоб добігти до дороги.
Тебе могли возити колами.
Очі не зав'язували.
Їм було все одно, що ти бачив?
Господи.
Ти ж таки був наляканий до усрачки.
Думаєш?
Гаразд.
Ремі, привіт. Любий, сідай тут.
Тебе буде обдувати свіже повітря, це корисно.
- З ним усе добре? - Так, усе нормально.
Ремі, пробачте за те, що сталось раніше.
Ви сказали, що він бреше.
Так, я знаю.
Він справді брехав і сам того не знав.
Хто ця видатна жінка?
Це моя бабуся.
Вона прекрасна. Я відчуваю, який сильний у неї був дух.
Це правда.
Вона керувала ранчо в Техасі, хоча їй було за 80.
Нічого собі! Неймовірно.
Вона — моя героїня.
Померла декілька років тому.
Усе, що не продається, належало їй.
- Усе це? - І бізон також.
Справді? І бізон?
Боже, з вами все гаразд?
Так.
Ремі, мій син...
У нього не мігрень. А пухлина мозку.
Я...
Дякую.
Хустинки — така рідкість у наші дні.
Радіотерапія зменшила її,
та хімія не допомогла, і зараз я просто воджу його всюди,
щоб він устиг побачити якомога більше...
Мені шкода.
Але чому антикварні магазини?
Я не знаю.
Може, зводити його до Емпайр-Стейт-Білдінг?
Я не знаю... Це не можна пояснити.
Його улюблений фільм «Той, що танцює з вовками».
І улюблена сцена звідти — гонитва за бізонами.
Через пухлину він втратив розум
і думає, що працює з Кевіном Костнером.
- Розумію. - Ага.
Доброго дня.
Ваша мама сказала, що ви хочете взяти бізона для...
Для вечірки. Великої вечірки.
Так. І ви приходьте. Кевін також буде.
Так, любий, Кевін буде, я обіцяю.
Ага.
Вчасно ж, бляха.
Відійди до дальньої стіни боксу.
Хто ви?
Я з контори застав.
Як мені знати, що ви не від Луіса?
Ніяк.
Та я знаю код від замка, принесла тобі їжу й воду.
Відійди до задньої стіни.
Гаразд. Відійшла.
Це незаконно.
Можеш думати, що хочеш.
А відро?
Воно вже повне?
Ну, скажімо так, я в нього не тільки дзюрила.
Постав його біля входу й відійди.
Поставила.
Помахай рукою, щоб світло...
Пішла ти! Випусти мене!
Агов! Це мій склад, а не в'язниця.
Та я жартую.
Ага.
Ви, мабуть, мати Меґґі.
Так.
Як вас звуть?
Це так важливо?
Це ввічливо.
Одрі.
Дуже приємно, Одрі. Допомогти з відром?
Бако не дасть їй втекти.
Треба її провчити.
Розумно. Натовкти її носом, як винне цуценя.
Так.
Пробачте, а вас як звуть?
Я Лука.
Лука Дельчев.
Гарного дня, Одрі.
Мама Меґґі.
Давай, Бако.
Гаразд. Спробуємо ще раз.
Тобі таки хочеться вистрілити мені в потилицю.
Пістолет у машині.
Ніяк не можу зрозуміти, що Джулія в тобі знайшла.
Просто вона росла з братом-бовдуром.
І шукала його точну протилежність.
І чим усе обернулось.
Та це неправильне запитання, га?
Вона мати-одиначка, живе дуже скромно.
А ти — цілком успішний адвокат.
Правильне питання — що ти знайшов у ній?
Чудовий брат.
Я серйозно.
Вона красива, розумна, весела.
І вона мати-одиначка, що живе дуже скромно.
- А Тріш? - А що з нею?
Вона теж з попаяної родини?
Може, її турбують тривога й депресія?
Усе це схоже на твою аферу з Одрі, га?
Ти все підлаштував, щоб потім
з'явитись і всіх врятувати. Ленсе!
Ти хочеш бути героєм.
А хто не хоче? Ти став копом заради пенсії?
Ти гадки не маєш, де могила, га?
Було темно, і ці дерева виглядають однаково.
Дідько.
Чорт! Який здоровий зубр.
Бізон. Зубри є тільки у Європі й Азії.
Це бізон американський.
Головне, що він у нас є. Де Джозеф?
Джозеф застряг у Каліфорнії. Це Роберт. Тільки не Боб. Роберт.
Дякую, що повірив Маріусу.
Я йому не вірив. І стежив за його телефоном.
Як ви його дістали так швидко?
Меґґі знайшла його в антикварному магазині.
На жаль, він не продавався.
Трохи не лажанув, вона нас урятувала.
Нам допоміг твій трюк з мігренню.
Кевін...
Коли ви закінчите вихваляти одне одного,
може, складемо план?
Треба прикинути, хто що буде робити.
Чи відволікти увагу...
У нас якась проблема?
Ага.
У нас графік. Виріши її.
Якщо не впораєшся, скажи мені.
Я впораюсь.
Ти любиш його більше.
Боже, ні. Це ти мій хлопчик. Мій Піт.
Ти забрав моє ім'я,
забрав мою родину, а тепер... І маму мою хочеш?
Ти справді мене не знаєш?
Ні, я тебе знаю. Дуже добре.
Мені не потрібна твоя родина.
Мені потрібні гроші.
Піте, послухай його.
Що? Ні! Він брехун.
Що зробити, щоб ти мені повірив?
Зараз ми плануємо справу.
Коли ми все зробимо, я поїду.
Піте, треба зробити так, щоб усіх усе влаштовувало.
Ти розумієш? Що нам зробити? Можеш просити що завгодно.
- Так. - Що нам зробити?
Що завгодно?
- Привіт. - Салют.
- Мамо. - Бабусю.
Я Одрі Бернґардт, а ви?
Маріус Йосипович.
Карлі, вони тут!
Отто, це друг Піта, Маріус.
О боже!
Приємно...
Приємно познайомитись.
Десь я вас уже бачила. Ми не зустрічались?
Навряд чи. Де Тейлор?
Він скоро прийде.
Пробач, люба, а тебе як звуть?
Джина. Я подруга Маріуса.
Рада знайомству. Я допоможу Джулії по кухні.
Тату?
Привіт!
Привіт, люба! Маріусе, дуже приємно...
Так, він любить обніматись.
У тюрязі через це були проблеми.
Так. Я уявляю, як це було.
Я поговорю з Меґґі й спробую дізнатись про той склад.
Піт може й не знати про це.
Аякже. Напевно, й ці двоє з ними заодно.
Як у якійсь афері.
Ти серйозно? Тобі треба заспокоїтись.
Глибоко вдихнути.
Або так.
- Привіт. - Вони тут?
Так, вони з дідусем.
Бачила Йосиповича?
Поки ні. А що, як він мене впізнає?
Злочинець тут він.
- Гадаєш, він убив Вінслоу? - Я не про це. Пішли.
Коли ми з Маріусом сиділи разом,
я розповідав йому про вас і про цей дім.
- Так. - Це не давало нам падати духом.
Так, це правда. І ви стали мені як рідні.
Друзі мого онука — мої друзі.
І після повернення,
я буду радий вечеряти всією родиною щовечора.
- Дякую, тату. - За родину.
- За неї.
Дякую. За родину.
- За родину. - За родину.
Будьмо.
Як добре, що Піт дбає про сусіда по камері.
Так. Дуже мило.
Піте, ти наче казав, що твій друг до Оттави поїхав.
Він повернувся.
Ти що? Допитуєш мене?
Ти тепер і вдома коп.
Тейлоре, ти тепер коп?
«Тепер»?
Він здивований, тому що я розповідав про наше дитинство.
І не казав, що ти коп, щоб його не бентежити.
Але так, Маріусе, Тейлор — коп. Але він нікого не заарештує.
Принаймні, не сьогодні.
Але одна детективка з Нью-Йорку
хотіла б поговорити з паном Йосиповичем.
Здається, твій офіцер з нагляду називав тебе Йосиповичем?
Одні запитання.
Ти з ним спілкувалась?
Так. Довга історія.
До речі, дуже смішна історія. У нас був охоронець,
який любив нас називати іменами сусідів по камері.
Це був один з методів приниження, розумієте,
так, насилля над особистістю.
- Так. - Ага.
А як твій офіцер з нагляду дізнався, як тебе охоронець називав?
Це й смішно.
Це дивно.
Ні, послухайте.
Мій офіцер з нагляду — брат того охоронця.
Так.
Серйозно. Вони суворі хлопці.
Ану, присядь і покашляй?
- Боже, тату! - Пробачте.
- Дідусю! - Піте.
Ага.
Я пам'ятаю, псевдонім Йосипович ти використовував у страховій.
Так, я називав себе по-різному, просто він мені спав на думку, гадаю,
через охоронця.
Хіба це не небезпечно, так свого друга підставляти?
Я згоден.
Надто, враховуючи те, що не сказав мені, що використовує моє прізвище.
- Я казав тобі. Згадай. - Ні.
Так, я казав. А потім поділився тим, що заробив.
Це було вже після всього.
Ну, у мене й вибору не було.
- Більш не буду. - Добре.
Тепер я Піт Мерфі і більше ніхто.
Усе добре.
Джино?
Як ви познайомилися з Маріусом? До чи після в'язниці?
Взагалі-то, саме там.
Так, я викладаю мову у в'язниці.
А Маріус був моїм учнем. Звучить дивно, але...
Він розумів Шекспіра краще за всіх, кого я навчала.
- Ого. - Так.
Він читав сонети, а я закохалась.
- Оце так. - Ага.
Деяким жінкам подобаються злочинці.
Це романтично.
Так. Я одразу згадую Лайлу й Дені.
Ні. У момент знайомства вона дала йому по голові...
Ну от це було небезпечно й романтично.
Як Ромео і Джульєтта.
Ні. Радше, як детективний серіал.
- Тітко Меґґі? - Так?
Можна, після вечері ще раз спробуємо?
- Зв'язатися з мамою? - Так, без проблем. Звісно.
Хвилинку.
Це ти тоді в мотель приходила?
- Що? - Ага.
Що?
Пам'ятаєш, я казав тобі про дівчину з піцою?
Так, та спочатку ти сюди прийшов
і був готовий розв'язатись,
Карлі бачила нас і вистежила нас у мотелі.
- Чекай. То... - Усе так?
- Карлі. - «Розв'язатись»?
Піт вам не казав? Я наркоман.
Колишній. Він у зав'язці.
Не у зав'язці. Мене звуть Маріус Йосипович, і я аферист.
Справжній покидьок. Навіть убивці кращі, ніж я,
тому що я обманюю людей, краду їхні родини...
Гадаю, зараз не варто каятись.
Так, ми всі припускаємось помилок.
Головне, що ми вчимось на них і рухаємось далі.
Так.
Але деякі повторюють свої помилки.
Що це означає?
А те, що я знаю про склад!
Який склад?
Карлі, йди до себе.
- Нікуди я не піду. - Йди до себе!
Не говори так з нею. І не кричи. Вона не дитина.
А ти не її мати!
Ти тільки забиваєш їй голову розмовами з Лайлою.
Те, що ти чогось не розумієш, не означає, що цього немає.
Піт вдерся у тир, коли ви грабували склад на Гол-Стріт
у Маунт-Верноні. Скажи, що це не так.
Що?
І єдине, чого я не розумію,
навіщо ти привела Джулію саме туди два дні тому.
- Меґґі. - Що?
Джулії щось загрожує?
Що? Ні! У Джулії виникла проблема, і я допомогла її вирішити.
Усе нормально. Вони знають про Валері.
Гаразд. Я просто хотіла допомогти Джулії.
Це брехня! Ви двоє приперлися сюди через стільки років!
- Ви щось задумали! - Я нічого не задумала.
Бабусю, ми тут, тому що в діда був інсульт.
Це було пів року тому! Не тримай нас за маразматиків!
Кажи, навіщо ви тут?
- Немає чого казати. - Зараз же!
- Мамо, мені немає чого тобі сказати. - Тоді геть з цього дому!
Тату.
Меґґі, я люблю тебе, та якщо ти не скажеш, у чому справа,
вам доведеться піти.
- Дідусю. - Усе, з мене досить. Ходімо.
Вставай, Маріусе, йдемо.
Давай.
- Час іти. - Ви що?
Пробачте.
Тітко Меґґі, зачекай.
Нічого, люба. Ми ще зв'яжемося з твоєю мамою.
Я обіцяю.
Яка ж ти сука!
Я просто більше не могла сидіти й слухати цю брехню.
Це неважливо.
Я з'ясую, що вони задумали.
Це не найголовніше, бабусю.
У нас є більш нагальні проблеми.
О боже!
Ти не знайшов пістолет.
Ні, пістолет у мене. Я не знайшов могилу.
Пістолет?
Могила?
Я зроблю кави.
Було добре їх побачити.
Усю родину.
Боже, я б ніколи не впізнав Джулію.
Справді, дуже радий побачити їх.
Ну, все, мене посадять.
Не посадять.
Той хлопець, що стежив за Джулією,
син того вбивці.
Він живе у будинку батька.
Підкинути пістолет туди — усе одно, що в могилу.
І не треба перейматися через Коліна,
бо він якраз намагається вбити Валері.
Ми з Семом підемо до Луіса й спробуємо відмовити від убивства Валері.
Я піду до Докері й скажу, що його намагаються нагріти.
Думаю, навіть Луіс Меркадо боїться Чейтона Докері.
А я з'ясую, що планують Піт і Меґґі.
Вище.
Ось так.
Добре.
Тадам!
Куди він дівся?
Це магія, ось куди. Добре, давайте ще раз.
Спробуйте спустити повітря на пів секунди раніше.
Я бачив силует, коли ви зірвали простирадло.
І ти навіть не похвалиш мій фокус?
Це найкращий фокус, що я бачив. Давай ще.
Він має рацію. Фокус чудовий.
Та я поки не розумію, як вони обмануть Луку
й заберуть гроші собі.
А мені цікаво, як вони витягнуть бізона.
Пробач, Маріусе, та хто ці люди?
Дозволь...
Він вам не сказав? Ми, пане Леон Портер, агенти ФБР.
Пішла геть. Ти й мене з дому виженеш?
Я хочу взяти тебе з собою. Мені знадобиться твоя допомога.
Ні, дякую.
Це не прохання.
ФЕДЕРАЛЬНЕ БЮРО РОЗСЛІДУВАНЬ СПРАВА
Тут досьє на кожного.
Усе, у чому вас звинувачували й підозрювали з 18 років.
Шахрайство. Схеми.
Зломи сейфів. Крадіжки з магазинів.
Продаж наркотиків. Грабунок будинків.
На тебе нам досьє не треба.
Адже Маріус підмінив записи, і тебе в будь-якому випадку посадять.
Якого хріна?
Френк Гупер — не справжнє ім'я? Вас найняв Лука.
Який Лука?
Це все в минулому. Майбутнє куди веселіше.
Скоро ми отримаємо підстави для звинувачень.
Або відбитки пальців, або записи з камер, або вас
здасть якийсь стукач.
Спротив арешту або злочинна змова.
А у випадку з Маргарет Рут Бернґардт,
співучасниці в пограбуванні, де загинули четверо,
вишенька на торті — вбивство першого ступеня.
Перед вами простий вибір.
Ви допоможете нам узяти Луку, або вас посадять.
Ви знаєте, хто ви?
Як ми називаємо таких у нашому колі?
Міський ковбой.
Капелюх є, а корови немає.
І ви намагаєтеся залякати нас, як лохів.
Я тебе як залякаю зараз.
Якби у вас були факти — ви б нас пов'язали
й запропонували піти на угоду з правосуддям.
Ось, як зробимо.
Займетеся своїми справами, а ми своїми. І побачимо.
А якщо ми скажемо Луці, що ви хочете його кинути?
Ви всі опинитесь у ванні, шиплячи в кислоті.
По-вашому, Лука не знає, що ми можемо його кинути?
Тут його людина, він слідкує за нами.
Особисто я обурений, що ви нас за телепнів вважали.
Якщо у вас усе, ми займемося справами.
Схоже, Маріус зробив вибір за всіх вас.
Сподіваюсь, ви готові до наслідків.
Маріусе,
мені цікаво, чому ти забув розповісти нам про ФБР?
Я збирався вам розповісти.
Коли? На шляху до в'язниці?
У них нічого немає.
- Точно? - Так.
Подивимось, що на це скаже Лука.
Лука знає, що нами стежать.
- То він знає, а ми ні? - І ви знаєте.
- Тепер так? - Так.
- Але... - Поїхали.
- Заради бога. - Поїхали. Куди ви?
Навіть добре, що ти мовчиш. Я говоритиму, а ти слухай.
Твоя тітка мала рацію в одному, ти вже не дитина.
І тобі час дізнатись, чому наші стосунки з Меґґі склалися саме так.
Через кілька років після смерті
батька Піта, твоя тітка зійшлася з типом на ім'я Дерек.
Він був шахраєм, а ще нашим клієнтом.
Коли Дерека засудили на довгий термін,
твоя тітка внесла за нього заставу без забезпечення,
не питаючи нас, і втекла з ним у Каліфорнію,
і взяла з собою малого Піта. Копи спіймали їх,
Дерека посадили, а Меґґі так мене й не пробачила.
Як копи знайшли їх?
Я взяла адресу з листа, який Меґґі надіслала Лайлі.
Моя мама здала Меґґі?
Ні.
Вона ховала листи. А я їх знайшла.
Лайла була розлючена, коли дізналась про це.
Перестала мені довіряти. І наші стосунки вже не стали такі, як раніше.
Іноді я думала про те,
щоб їх налагодити, та не знала як.
Коли вона померла, мій шанс помер разом з нею.
Через те, що зробила твоя тітка, я втратила обох доньок.
І я не хочу втрачати когось ще через її
нові оборудки.
І що нам робити?
Що ж.
Чому я тут?
Твої гроші в небезпеці.
Чому?
Я уклала угоду з Луісом Меркадо,
щоб відмити їх через його контору.
Натомість я пообіцяла, що зможу поручитися за одну дівку.
І зараз він намагається її вбити.
Я не розумію, до чого тут мої гроші.
Тобі повернуть заставу, навіть якщо її вб'ють.
Як ти дізнався про це?
Здається, усім добре.
Луіс отримає Валері, мої гроші відмиють,
а я відчеплюсь від тебе назавжди.
Яке тобі діло до Валері?
Вона злочинниця.
А я заставна поручителька, а не кат.
Технічно, ти будеш охоронцем, що веде її на страту.
Тебе ніхто не звинуватить.
Мені потрібна адреса.
А якщо я відмовлюсь?
Тоді ти програєш.
Ви мене вб'єте? Будете дітям погрожувати?
Я так не роблю.
Але той хлопчина. Колін, чи як його?
Піде по головах.
Я думав, що йому просто гроші треба,
але він замотивований, наче є й щось особисте.
Якби ти бачила, що він зробив з Омаром.
Хто знає, що він зробить з тобою.
Тож.
Скажи мені, де Валері, і я його відкличу.
Та як відмовиш,
я скажу хлопцю, де тебе знайти.
Я думаю, у мене є і третій варіант.
Бляха.
Тадам!
Супер. Браво.
Дуже добре.
Дякую.
Як?
Тільки не треба мені про магію чухати.
Це надувне простирадло.
Ми наповнюємо його вуглекислим газом,
і воно приймає форму бізона. Ми прибираємо бізона
і потім зриваємо простирадло, а газ виходить.
А як ви бізона з казино витягнете?
Ми працюємо над цим.
Ти йому скажеш, чи я?
Що скажеш?
У нас є невелика проблемка.
«Проблемка»?
Це геморой, розміром з Гімалаї.
Справа в...
- ФБР. - Срані ФБР. Нічого нового.
Зараз ситуація інша.
У цьому трюці з бізоном
Маріус створює шум, щоб відволікти нас.
Та щоб відволікти ФБР, потрібен ядерний вибух.
Що ж, я вже обставляв великі організації раніше.
Коли вивіз 15 мільйонів з Югославії.
Албанські, італійські, сербські й чорногорські.
При всій повазі, Луко, це ФБР,
а не якісь балканські уряди.
А щоб тобі пусто було!
Не уряди! Мафії!
Це складніше. ООН надіслали 15 мільйонів на Балкани
для закупу медикаментів під час війни.
Гроші перехопив генерал Горан Бобечко.
Покидьок. Небезпечна людина.
Але Бобечко не міг вивезти стільки грошей самотужки,
тому йому потрібні були напарники.
План був такий: албанська мафія везе гроші до узбережжя.
А чорногорська переправляє їх в Італію.
Але була одна проблема.
У чорногорців не було човна. Але вони знали мене.
Ми завантажили гроші на рибальський човен тата,
і Бобечко відплив в Італію зі мною.
Ми причалили,
і я пішов у місто за їжею та вином,
щоб відсвяткувати й не повернутись.
Бобечко вирішив перевірити гроші на човні тата.
А грошей немає!
Вони були на іншому човні.
На моєму, який уже відплив у Нью-Йорк.
Я сам був підсадний.
Зроби так само.
ФБР потрібен я.
Вони будуть думати, що гроші в мене, і підуть за мною.
Ви відволікатимете ФБР, поки Маріус буде викрадати бізона?
До речі,
у нас є й інший бізон, це добре.
Нам потрібен запасний варіант.
Але в нас лише три дні на підготовку.
Чому три?
Та жінка в казино. Менеджерка, вона знає мене.
Через три дні її замінять.
Це реально.
Гадаю, так.
Я не питаю. А кажу.