Чоловік грабує тир.
Просто чудово.
Спочатку моя дружина каже, що втратила все. А потім онук каже,
що він звичайний злочинець.
Ти приводив зломщика, щоб нас обчистити?
Ні.
Ні, я хотів вам допомогти.
І все ще можу.
Справді?
Сказав розумник, що намагався тир пограбувати.
Це було навмисне.
На мене полювали небезпечні люди, й арешт був єдиним спасінням.
-Нам треба тих людей боятися? -Ні. Вони навіть не знають моє ім'я.
Я використовував вигадане ім'я, Маріус Йосипович.
Йоси... Що це за прізвище?
Польське.
Кажеш, можеш допомогти.
У Ленса є знайома, так?
Вікторія Джеммет. Він сказав, що це його клієнтка.
І що в неї була можливість придбати нерухомість,
але їй не вистачало готівки?
Її хлопець працює у містобудівній комісії.
Він сказав, що Ґуґл планує відкрити кампус у Бріджпорті.
І що ціна землі навколо має підскочити до небес.
Одрі, ти щодня бачиш шахраїв, і ти на це купилася?
Бо першого разу мені заплатили. Кажу ж.
Я вклала десять штук, і згодом отримала п'ятнадцять.
Це завжди приманка.
І ти сказала Ленсу, що готова знову
це повторити. Скільки він чекав? Два тижні?
Три. Схема була така ж.
Сума більша?
Так, набагато більша.
Ленс сказав, що хлопець Вікторії дізнався про угоду й злякався,
що його звинуватять у розповсюдженні службової інформації.
І тоді вона швидко схотіла продати всю ділянку.
Вона сказала, що в неї є й інші зацікавлені інвестори,
та оскільки ти їй раніше допомогла,
вона спочатку запропонувала тобі, так?
Слухаю тебе, й усе так очевидно. Боже!
Це «Іспанський полонений». Стара афера.
Зі мною те ж саме сталося.
Ключ у цій справі — поспіх.
Мені треба було знайти 175 тисяч за день.
Тому я взяла гроші Докері,
його готівкову заставу з сейфу,
і ще заклала деяку заставу, щоб отримати повну суму.
Якого хріна! Господи, Одрі!
-Я думав, то було все! -Не хотіла тебе засмучувати.
Ти заклала заставу? Як ти могла?
Тому що Ленс сказав, що вкладеться разом зі мною.
Адже такий шанс не можна впускати.
Ти поставила під удар усе.
Наш шлюб!
Наш бізнес!
Це був наш шанс звести кінці з кінцями.
Може, навіть і в плюсі залишитися,
ці твої рахунки за лікарів і цей неприбутковий бізнес,
-я не знала, що робити. -Я не знав, що був тягарем.
Отто, пробач!
За два дні, Одрі!
Докері прийде по свої гроші. А в нас їх не буде.
Дідусю...
Я не хочу тебе слухати.
Дідько! Учора
прийшов мій останній ветеранський чек.
Я поїду й переведу його в готівку.
Думаєш, п'ять тисяч доларів чимось допоможуть?
-Куди ти? -У контору.
Поки у нас ще є бізнес.
Що ж нам робити?
Ми повернемо ваші гроші.
Підлий Піт
Чейтоне, як ти?
Я думав про ваш учорашній візит.
Як ви казали тікати.
Тут щось не так.
-Я просто... -Переймалися за батька?
Як друг.
Щоб він не мав навідувати сина у в'язниці.
Та коли ви з ним бачилися до вчорашнього дня?
Ну...
-Я думаю, ви брешете. -Про що?
Про причину, чому хочете, щоб я втік.
Я втечу, а гроші лишаться.
-Що за маячня! -Правду кажете.
Свідка у суді не буде ані в понеділок, ні у вівторок.
І після засідання в понеділок я повернуся.
Підготуйте гроші.
Чому? Тому що моя янгольська сестричка Карлі — Сатана в спідниці.
Усе Одрі розпатякала.
А ще вона казала про мене Тейлору.
Отже, у твоїй дамбі з'явилася велика тріщина, Маріусе.
Тому що рано чи пізно цей коп проб'є ім'я Піта
по базі, і там буде не твоє обличчя, чи не так?
Якщо правда випливе — тобі хана,
тому що тебе знову посадять.
А Едді може попрощатися з пальцями.
І що мені робити? Не уявляю.
У мене є ідея,
але ти будеш проти.
Яка, Портер? Піти до нього? Він не захоче мене бачити.
Розкажи йому про наш план.
Але він уже не той.
Я не бачу сенсу.
Може, й не той,
але він знає, як знайти потрібну тобі людину.
Цей фокус робиться в чотири прийоми.
Чотири. Мені потрібен доброволець.
Воллесе, виходь сюди.
Пані та панове, Воллес.
-Воллес! -Так, я Воллі.
Воллі!
Так, дуже приємно, Воллі!
Вітайте, пані та панове.
Отже, цей фокус виконується в чотири прийоми.
Крок перший:
виливаємо молоко в чашку.
Ось так!
Наступний крок:
кладемо карти над молоком.
Крок третій:
ставимо чашку з молоком
Воллі на голову.
Ось так! Стій спокійно.
Крок номер чотири,
номер чотири...
Витягнемо карти.
Що тут у нас?
Поаплодуйте йому! Прошу привітати!
Молодець, Воллі!
Зараз ми все обтрусимо. Молодець.
Портере!
Я Маріус.
Ти мене не пам'ятаєш?
Я твій старий учень.
Маріус?
Так, ти ж казав, що це був перший фокус, який ти засвоїв.
А тепер я ледь можу номер закінчити.
-Ти ще у формі. -Хіба?
Сам скажи,
мені вже не провернути навіть короткої афери.
Тепер я цілую собак у центрах для літніх людей.
-Та виглядаєш ти чудово. -А ти вмієш брехати.
Слухай. Мені незручно просити,
та останнім часом життя в мене не мед...
Може, ти міг би...
Так! Звісно. У мене є двадцятка.
Як, кажеш, тебе звуть?
Це неважливо.
Просто старий друг.
Дякую.
Дивовижний Ґованґо
Крутий Ролекс.
Якийсь онук його не дочекається.
Гарний улов.
Я справді вчився у майстра.
Це ж моя візитівка.
Я знайшов адресу в телефонній книзі.
Чого тобі треба? Хочеш назад двадцятку?
Я дав тобі не двадцятку.
Я роблю те ж саме, що й сиділки.
Просто з більшим шиком, і все.
-Я не засуджувати прийшов. -Але ти тут не просто так.
Так, мені потрібен хакер.
Щоб дещо змінити у тюремній базі даних.
Це коштує більше двадцятки.
Ти не розумієш, так?
Я не хочу тобі допомагати.
Взагалі.
Чарлі...
Не смій говорити про Чарлі!
Ми мухлювали з картами, коли ти ще смоктав молоко
з героїнової цицьки твоєї матері.
Я був щасливим, коли він назвав мене братом.
Мене? Нікчему.
А ти? Всадив йому кулю в груди.
Якщо хочеш зробити щось корисне, визнай це.
Визнай!
Ми хочемо знищити того, хто вбив Чарлі.
Та якщо не змінити тюремну базу даних,
всьому плану кінець.
Я не хочу бути в лізі справедливості з тобою на чолі.
Ніхто цього не захоче.
Джозеф у справі. І Марджері.
-Женеш. -Набери її.
Просто зараз. Давай. Це її ідея.
Робимо, як в «Афері».
Ризику нуль.
Ти точно женеш.
Він робить, як в «Афері»!
-Боже! -Портере?
Допоможи нам!
Спорядження є?
-Що? -Ти мені не подобаєшся без бороди.
Коли ти був волохатий, як лісоруб, було краще.
Знаєш що? Я люблю тебе.
-І я тебе. -Краще дражни своїх суперниць.
-Так. -Гаразд!
Ми чекатимемо на тебе біля головного входу, гаразд?
-Ти воду взяла? -Ага.
Порви їх.
-Агов. -Чуєш?
Який у нас девіз?
Невдахи носять, переможців возять.
Де Мо?
Господи, Мо, чому ти не можеш зробити офіс на першому поверсі?
Лейтенанте Бернгардт!
Радий бачити.
-Як життя, Мо? -Та, знаєш,
слідкую за дієтою, качаюся.
Я ж бачу, ти стрункий.
Та йди ти, старий.
Чого прийшов?
Мені потрібен кілер.
Це серйозне прохання.
Так, я знаю.
Дуже прошу.
Я б допоміг. Та втратив усі зв'язки.
-Це хрінь повна. -Отто.
Я викупив твого брата рік тому.
Його взяли з дванадцятьма автоматами MП-5.
Хочеш сказати, він їх сиріткам віз?
Слухай,
ти знаєш, що я збираю воєнні реліквії?
Два роки тому я роздобув
оригінал прокламації 1916 року,
випущеної ірландськими волонтерами та Громадянською армією Ірландії
під час Великоднього повстання.
Я казав, що вона справжня, підписана Патріком Пірсом?
Допоможеш мені — і вона твоя.
Привіт. Мене звуть Тейлор.
У вас там камера перед входом.
Не знаєте, через неї видно бар Бруно?
Звісно.
Чудово. Тут така справа,
я зчепився з...
парою гівнюків позавчора вночі.
А копи дуже довго вовтузяться.
Не знаєш, як мені отримати копію запису?
Знаю.
Це було б офігезно.
То як мені
-її отримати? -Дай подумати.
Іди посмокчи пінґу,
а потім вертайся. І тоді отримаєш запис.
«Пінґа» означає прутень.
А знаєш, що це означає?
Звісно, це означає, що ти не крутий.
Що?
Я друг Ейвона.
Я знаю, що він подав на тебе скаргу.
Тебе відсторонено, отже, цей значок ніхріна не важить.
Тому вали звідси, пане Картата Сорочко.
Слідкуй за своїм сраним язиком.
Ти б за своїм слідкував.
Він сказав, що тюремний номер Піта змінився.
Без нового номера нічого не вийде.
Ти ж казав, що вони профі.
Так, серед латвійців.
Причина мого питання, Едді,
не в тому, що я сумніваюсь у твоїх вміннях,
а в тому, що я нікому не вірю на слово.
То як ти плануєш схопити Мукерджі за руку?
Я не знаю.
Щоб спіймати шулера...
потрібен...
шулер.
А де ж туз?
Верхня карта колоди.
Ти здавав знизу.
Гаразд. Ще раз.
Що я зробив?
Відкрийте карти.
-Добре. -Я буду контролювати гру.
І здавати Мукерджі все, що захочу.
-От і подивимось. -Ні.
Тоді ми будемо шулерами. Ні.
Здавай, як завжди. Просто розкуси його. І все.
Без фокусів.
-Він молодець. -Ага.
Сподіваюсь, Маріус знайде гроші за два дні.
Не хотілося б його руки нівечити.
Я сказала Аманді чекати біля входу.
Нічого, я сходжу.
Бувай, Саро.
Чекай, чекай.
Нам треба поговорити.
Ви просто відпустили її з якимось чоловіком?
Амандо? Амандо?
-Привіт, крихітко. -Привіт.
-Як справи? -Добре.
-У нас неприємності? -Звісно, ні.
Ні, люба, ми просто
маємо поговорити з детективом.
Ти не могла б доїсти у своїй кімнаті?
-Так. -Дякую, люба.
Сучий син...
Мені потрібен Маріус, а не ваша родина.
Але ти втягнув нас,
-коли забрав мою дівчинку. -Тихіше.
Не було б у тебе пістолета,
я б тобі те криве око в череп запхав.
Любий, Аманда
вдома. Глянь на мене. З нею все гаразд.
Що вам треба?
Допоможіть мені знайти Маріуса.
-Він негідник. -Ми не знаємо, де він.
Твоя дружина знає.
-Ні, не знає. -Вона відвезе мене до нього,
і я зникну.
Я можу дістати його адресу, гаразд?
Ні. Це ненадійно.
Можеш дати не ту адресу, попередити його.
Вихід один — відвези мене.
-Ні! -Гаразд.
-Люба, ні. -Нічого.
Бувало й гірше.
Ну от, усі задоволені.
Віддайте мені ваші телефони.
-Маріусе? -Привіт!
Дідько. Що ти тут робиш?
Заїхав до старого друга.
Може, покличеш його. Буйного МакҐі.
Ні, я до тебе прийшов, Піте. Я пожартував.
Хай тобі грець.
Ого. Як справи?
У кого ти зупинився?
У родини.
Це добре.
-Як ти? -Добре.
Я знайшов програму з допомоги дітям у Джамейці, Квінс.
Думаю попрацювати з ними.
Серйозно?
В'язниця тебе змінила.
Знаєш, самоповага — це не пряма лінія,
а коло.
Цього вони вчать дітей.
Вони ще малі.
Років по одинадцять.
Пам'ятаєш свої роки дорослішання?
Так, ще й як.
Одинадцятирічний рубіж дуже важливий, га?
У десять ти ще мультики дивишся.
А в одинадцять у тебе вже пушок на яйцях росте, так?
Еге ж.
Просто в яблучко.
І ніяких днів народжень.
-Тортів. -Ну...
Так?
На моє одинадцятиріччя торт був.
-Тільки мені не дісталося. -А що сталося?
Пам'ятаєш мою маму?
Усе чудово не буває. Розумієш?
Іноді тобі хочеться забути про щось.
Як про брата Тейлора, наприклад.
Він постійно мене принижував.
Змішував з гівном, а потім робив вигляд, що це був прикол,
що він дражнився, та ні.
Він мудак.
Якось ми поїхали на ярмарок.
Я пішов у біотуалет,
а Тейлор узяв і штовхнув кабіну.
Час вийшов.
Ось і все.
Дякую, що прийшов, чуваче.
Слухай, а який у тебе номер у тюрмі?
А що?
Я б пожертвував грошенят.
Тобі на якусь термобілизну.
Маріусе, напевно, ти мій єдиний друг. Ти це знаєш?
Який?
Так, тюремний номер Піта — А, Е,
дев'ять, сім, п'ять, п'ять.
Перекажи своїм латвійцям.
Це Одрі.
Привіт, це Ленс. Приїжджайте до мене в офіс.
Є новини.
Хороші чи погані?
Краще просто приїдьте.
Бляха. Сучий син.
Привіт, бабусю.
Він телефонував, як ти й казав.
І що сказав?
Що у нього є якісь новини. Просив приїхати.
Зараз він скаже, що Вікторія зникла,
і що вас обох надурили. Ти вже їдеш туди?
Ні.
-А де ти? -На п'ятдесят восьмому шосе.
Я навряд чи... Зможу це зробити, Піте.
Звісно, що зможеш.
Уся це брехня й обман.
Я розумію, ти злишся, тобі страшно.
Використай ці емоції.
Не прикидайся.
Просто я...
Тепер я розумію, чому Джулія курить.
Ага.
Коли ми їй скажемо?
Коли прийде час.
Це розіб'є їй серце, і вона зненавидить мене ще більше.
Ще б пак.
-Мені час. -Добре.
І, бабусю, найважливіше.
-Так? -Як би тобі не кортіло,
не вбивай його.
Сподіваюсь, це тут.
Він працює в місті.
Контора застав.
-Застави? Серйозно? -Ага.
Не питай Маріуса Йосиповича. Він зараз Піт Мерфі.
Є хто?
Тут якийсь коп.
Пробачте, тато в офісі. Чим можу допомогти?
Я шукаю Піта Мерфі.
Його нема вдома.
Є ідеї, де він може бути?
А навіщо?
Справи поліції.
Покажіть значок ще раз.
Нью-Йорк. А ви можете у Бріджпорті працювати?
Я співпрацюю з місцевою поліцією.
Мій брат — коп. Можу йому зателефонувати.
Ні, не треба. Я маю Піта побачити.
Він — можливий свідок.
Може, він у заставній конторі?
Гадки не маю. Але ви
можете залишити візитку. Він вам зателефонує.
Дякую за допомогу.
Що йому сказати, в чому справа?
Скажіть, що йдеться про нашого спільного друга, Маріуса Йосиповича.
Запишете?
Можу забути.
До тебе приходили.
Детектив з Нью-Йорка, прізвище Вінслоу.
Що він хотів?
Шукав тебе.
Так, але що він сказав? Він називав моє ім'я, Піт?
Так, звісно, Піт. Тут ще Піти є?
Він сказав, що ти, можливо, свідок якоїсь справи,
і щось у ньому було таке...
бридке.
І в машині сиділа жінка.
-Жінка. -Ага,
і вона точно не коп.
Я копів відразу вираховую.
Він залишив номер?
-Або... -Так, залишив візитку.
Бляха.
-Вінслоу. -Дайте їй слухавку.
Ти говоритимеш тільки зі мною.
Звідки мені знати, як вона?
Повір мені на слово, бо серед нас двох є тільки один брехун.
Слухай, давай домовимося.
Щось у лісі здохло, мабуть.
Я здамся. Сам до вас прийду.
Але тільки вдома у Кеті. Якщо вона й її родина цілі,
я сам поїду з вами.
Дуже дивно. Маріус, якого я знаю, давно б утік.
Побачимось у неї.
Красунчику.
Скільки коштує той «Макаллан»?
-Цей? -Саме так.
239, плюс податок.
А мені ж буде знижка?
-Чого? -Спробуй, поторгуйся.
Береш чи ні?
Власне, ні. Я не по це прийшла.
Той коп — твій друг?
Можливо. Я легко друзів заводжу.
Мамасіто, ти мені не до смаку.
А які до смаку?
Сантиметрів 20, необрізані.
Тож запис ти не отримаєш.
Доброго дня. Як ви?
Це Шенон з контори застав.
Можете подзвонити вашому сину?
Мені потрібна від нього послуга. Дякую.
Привіт, татку.
Так, але, татку, ця дівчина...
Гаразд.
От срань.
Добре, що твій татко п'яниця, клієнт із нього першокласний.
Ну?
Бляха. Як я сумую за цією роботою.
Шкода, що Шон мені не дозволяє.
Ти дістала запис?
Боже, я кохаю тебе.
Так, давай поїдемо в тихе місце й подивимось.
-Що? -Так.
Що ти п'єш?
Я чекаю на приятеля.
Чув, ти шукаєш кілера.
У Мо задовгий язик.
Мо взагалі здоровань.
З добрим серцем. Інакше б він мені не сказав.
Я вже наслухався повчань від Одрі, твої мені ні до чого.
Гаразд, але це надзвичайно погана ідея.
Так, ти ж у нас знавець поганих ідей, га?
Пам'ятаєш, чому тебе тут почали звати лейтенантом?
До чого ти хилиш?
Це сталося тому, що я розповів Мо і всім іншим, як Отто Бернгардт
став лейтенантом у В'єтнамі.
Розказав реальну історію.
А не твою хрінь про честь і відвагу.
Ти завжди мовчиш про те, як спіймав п'яного майора,
який заліз на драбину, щоб буйвола трахнути.
І це...
Це тут до чого?
Ні до чого.
-Привернути твою увагу. -Ага.
Убивство Докері нічого не вирішить.
Припустимо, хлопець зникне, як Джиммі Гоффа.
Та його родина не припинить пошуків.
Ти це знаєш, Отто.
І одного дня
у двері постукають. Що, як тебе не буде вдома?
І, можливо, Одрі
чи Карлі відчинять ті двері.
Ти готовий піти на такий ризик?
Семмі.
Не можна
розповідати про це Одрі.
-Пообіцяй мені. -Пішов ти.
Ти будеш мовчати,
-і ми будемо квити. -За що?
За те, що я витяг твою дупу з нетрів до вертольота в долині Ашау.
Ти впертий сучий син.
У тебе довгий язик. Давай, дзвони.
Я прийшла з дарами.
Свята трійця.
Віскі, пані
й купа готівки.
Який непростий вибір.
-Знаєш що? -Що?
Я візьму все.
-Так? -У цьому порядку.
Один.
-Два. -Ага.
Три...
Вінслоу з'ясував, де Маріус?
Так, виявилось, він справді переїхав у Бріджпорт.
Думаю, вже скоро.
Оце я не розумію. Що буде, коли він його знайде?
Буде наглядати за ним.
Сподіваюся, здоровим оком.
Якщо Маріус тікатиме, він схопить його.
Якщо Маріус принесе мої гроші, я пробачу йому.
-І все? -Ага.
Ну, звісно,
він ще винен Вінслоу за око, але
вони самі з цим розберуться.
Ти не боїшся, що, перш ніж Маріус поверне гроші,
Вінслоу його вб'є?
Ні. Повір. Я їх отримаю.
ЧАС ВИЙШОВ
Пане Мукерджі,
як ви?
На жаль, я не можу.
Та ми побачимось, коли ви повернетеся.
Ви такий добрий.
Дякую.
-До побачення. -І що це було?
Він запросив мене на ланч.
-Бляха. -І він не прийде в неділю.
-Що? -Так, летить в Індію.
Сімейні справи.
І як я спіймаю його за руку, як його тут не буде?
Хрін йому. Він прийде.
-Ти не змусиш його залишитись. -От побачиш.
Якщо так, тоді він щось запідозрить і взагалі не прийде.
Дідько.
Чекай.
Передзвони йому. Скажи,
що у тебе з'явився час, і ти залюбки з ним пообідаєш.
Закоханість у тебе
змусить його залишитися.
Пообіцяй йому приємно провести час.
-Не зрозуміла? -Я не кажу
щось робити. Просто
дай йому надію. І все.
Подражни.
-Ага. -Ліно, ти чого.
Вікторія зникла.
Я був у неї і знайшов тільки це.
Власник сказав, що ніколи її не бачив.
Вона платила за оренду, але ніколи не з'являлася там.
-Мені шкода, Одрі. -Що ти хочеш цим сказати?
Вона там не жила.
Її друг у комісії одружений, і йому 60 років.
Він ніколи не чув про Вікторію Джеммет.
-А мої гроші? -Грошей немає. Нас кинули.
Не буде ніякого кампусу Ґуґла. Нічого.
Ти мені винен.
Мої гроші теж зникли.
Та в нас досі є земля.
Нічого не варта!
І я переплатила, щоб інших випередити.
Я знаю.
-Мені шкода. -А мені кінець.
Усьому. Бізнесу.
-Його немає! -Я з тобою. Допоможу, чим зможу.
Бачиш? Вони живі.
Задоволений? Поїхали.
Я не хотів, щоб так сталося.
Звісно, що ні. Поїхали.
Даси мені секунду?
-Мудло. -Мені треба поговорити з Маріусом.
Тут не групова терапія.
Мала, йди пограйся у дворі.
Амандо, пробач.
Я — людина добра, Маріусе.
Та от об добрих усі ноги витирають.
Це нічого. Я вже звик.
-Брендоне, дай мені... -Ти можеш закритись?
Я не звик
наражати на небезпеку родину.
-Прошу, любий. Сядь. -Мою доньку сьогодні викрали...
-через тебе. -Брендоне.
Ти хоча б уявляєш, як це?
Не знати, де зараз моя донька? Не знати, що сталося?
Ти хоча б уявляєш, довбаний задрипанцю?
Не треба було чіпати мою доцю. Не треба.
Так!
Не треба було мою донечку чіпати.
О господи!
-Боже. Що ти накоїв? -Він зачепив нашу доньку.
Нашу дівчинку.
І що нам робити, як він отямиться?
-Ми все виправимо. -Як?
Розчленуємо його?
-Пробач. Я не подумав. -Ото ж, не подумав!
Народ.
У мене є ідея.
Я все владнаю.
Обличчям до входу.
Кароліно, якщо ви не проти, можна я сяду обличчям до входу?
І буду милуватися вами у променях сонця.
Ви, як завжди, дуже люб'язні.
Поруч із вами це нескладно.
Дякую, що погодилися.
Це я вам дякую, що запросили.
Ми ближче познайомимося.
Ми й так уже знайомі.
У чому причина раптового запрошення?
Навіть не знаю. Нудьга?
Я не здивований. Вінс дуже нудний.
Навіть сам у своєму закладі не грає.
Тільки кружляє над душею, як гриф.
Власник ніколи не грає зі своїми гостями. Таке правило.
Я б хотів, щоб він передумав.
Я б усе віддав заради такої гри.
Він вам не подобається.
Це я Вінсу не подобаюся.
Може, через гроші чи колір шкіри.
А що ж до мене,
хіба лев помічає мурах? Ні.
Мені просто подобається його дратувати.
До речі, ви прийдете в неділю?
Нізащо не пропущу шансу побачити вас.
Можливо, колись замість ланчу
ми повечеряємо. А потім поснідаємо.
Пане Мукерджі, у цьому штаті є ліміт швидкості.
Сімдесят два кілометри на годину.
Цитата з фільму «Подвійна страховка»?
Де жінка та її коханець убивають чоловіка.
Пробачте. Схожу носика припудрю.
Вибачте.
Чудово, чекаю на вас тут за годину.
Візьміть чекову книжку.
Гарні новини.
Я вмовила Ронду Вуерц внести останній платіж.
Добре ж, га?
Іди додому. Я тут закінчу.
Ні. Я закриюся.
У суботу немає сенсу вдвох сидіти.
-Я закриюся. -Ні, я.
-Інакше я залишуся без сотки. -Я не збираюся сперечатись.
Тоді навіщо сперечатись? Якщо вдвох нам немає чого робити...
Досить. Господи. Ти можеш хоча б колись поводитися, як доросла?
Це ж треба.
Малеча Бернгардт. Ти не бачила знак про заборону тинятися?
Ого! А ви народились таким буркотуном чи це через вік?
Тейлора сьогодні немає.
Я знаю. У нас зустріч. Ми хотіли піти поїсти.
Гаразд. Сідай. І не відволікай мене.
Пане сержант?
А ви часом не знаєте, як газ добувають зі сланцю,
шляхом розриву пласту?
Гадки, хай йому, не маю.
Я серйозно, це для реферату.
Поґуґли з телефону.
Він сів.
Може, я подивлюся з комп'ютера Тейлора?
-Ні. -Годі вам!
Що я, по-вашому, усіх в'язнів повипускаю?
На хвилину. Не більше.
ПОШУК: ПІТ МЕРФІ ІМ'Я: МЕРФІ, ПІТ
ПОДРОБИЦІ АРЕШТУ:
ЗЛОЧИН: СПРОБА ПОГРАБУВАННЯ ТИРУ
ПОШУК: МАРІУС ЙОСИПОВИЧ
ПОДРОБИЦІ: СПРОБА ПОГРАБУВАННЯ БАНКУ
Якого дідька?
Чекай. Я...
Що...
Навіщо він це зробив? Ти розумієш?
Тобі варто поговорити з братом.
А мені час. Шон скоро повернеться...
Чекай.
-Мені треба твоя порада. -А мені додому треба.
Поговоримо пізніше.
Де тебе висадити?
Бляха.
Я не знаю. Вчора ввечері.
Так, хвилинку!
Я просто хочу картку замінити.
Нам справді треба... Я сказав, почекайте!
Пробач, я загубив гаманець.
Купи яхту.
І ми поїдемо.
Надовго. На тиждень, місяць. Мені все одно, куди.
Що це з тобою?
Я серйозно.
Гаразд. А дітей це не збентежить?
Ні, якщо ми перестанемо ховатись.
Від них і всіх інших.
Нам треба жити своїм життям.
-Аж так? -Так, чорт забирай.
Бо ти мене не слухаєш.
Ґамбоа платить на рахунок у Нортфілді,
Брукс отримує у «Веллі Нешенл»...
-Ну що? Він прийде. -Так!
Мені вже час.
Боже. Яка ж ти.
Господи.
І це моя дівчинка.
Ти пообіцяла йому щось?
Він хоче секс утрьох.
-Що? -Так, не забудь поголитися.
Чекай. Ти жартуєш?
Ні.
Це не смішно.
-Трохи смішно. -Зовсім ні.
-Давай. -Мене аж трусить.
Можемо поговорити?
Той
детектив не мав сюди приходити.
Пробач.
Нічого. У нас є дробовик у шафі.
Я можу постояти за себе.
Так, ти дуже винахідлива.
У такій родині інакше не вижити.
Так. У тебе мила кімната.
Пам'ятаєш, ти запитала про моє одинадцятиріччя?
Про те, як наші мами напилися й упустили торт на підлогу?
-Так. -Цього не було.
Може, тобі так Одрі сказала,
а я вирішив підіграти, тому що...
Насправді все було жахливо.
Може, Одрі намагалася від тебе це приховати,
та я не буду.
Правда в тому,
що моєї мами не було на моєму дні народження.
Точніше, ні, не так. Вона була зранку.
А потім пішла з дому по морозиво.
І просто не повернулася.
І я хотів її дочекатись,
але ми почали без неї, і коли винесли торт,
а її все не було, я влаштував істерику.
І Одрі все скасувала.
Бабуся скасувала моє одинадцятиріччя.
Але твоя мама,
благослови її бог, тітка Лайла,
пішла шукати мою маму.
Вона знайшла її в барі,
п'яну, в компанії якихось злиднів...
Жалюгідно. Вона залишила її там.
А потім знаєш, що було?
Що?
Вона принесла мені нову «Сеґу Сатурн».
Знаєш, що це?
Ні. Що?
Це найкрутіша ігрова приставка в історії людства.
І вона грала зі мною годинами.
Поки я не забув про все.
Вона програла в кожній грі.
І з роками наші мами спілкувалися
все менше.
Та була одна ніч, яку я ніколи не забуду.
Твоя мама подзвонила моїй
у ніч, коли народилася ти.
Вони поговорили трохи,
а потім, коли моя мама поклала слухавку, вона була така щаслива.
Вона дістала черствий кексик.
Він лежав уже тиждень.
І вона ніяк не могла знайти свічку.
Тому вставила в нього сірник.
Запалила його...
і ми святкували.
Моя мама не їла торт у мій день народження,
але в твій ми з нею разом з'їли кексик.
-Ви поручитель, так? -Так.
Я чув, у вас є робота.
Попереджаю зразу: людей з органів я не прибираю.
-Ні, він не з органів. -Добре.
Тоді скажіть мені,
кого треба прибрати.
Він перед вами.