Otto, ce faci?
Știu că tu ai luat banii.
Despre ce vorbești?
Garanția lui Chayton Dockery, 150.000 de dolari în numerar.
Procesul începe astăzi.
Sunt în seif.
Audrey, m-am uitat, bine?
Nu înțeleg de ce m-ai mințit.
M-ai făcut să cred că ai schimbat cifrul pentru că m-am ramolit.
N-am spus asta niciodată, tu ai zis-o.
Știi unde m-a dus gândul? La tine și la Sam.
Am crezut chiar că ai luat banii
ca să fugiți împreună.
Cum să crezi așa ceva?
Piesele păreau să se potrivească.
Sam a plecat la concurență exact când ai schimbat cifrul.
Te-ai gândit că, dacă tu ai înșelat, am făcut la fel?
Presupun că a contribuit și asta.
Suntem căsătoriți de mult timp.
Îmi dau seama că ești într-o belea.
Nu vreau să mă minți din nou, vreau doar să-mi răspunzi la o întrebare.
Procesul lui Dockery durează câteva săptămâni.
Poți să recuperezi banii până atunci?
Nu sunt sigură.
- Otto, unde te duci? - Nu te las să ajungi la închisoare.
Sau mai rău,
în funcție de cum primește vestea Dockery.
Otto, așteaptă!
PETE IMPOSTORUL
Doamne,
ce băiețel drăguț!
Joi am treabă, ce zici de vineri?
Ar trebui să apară în reclame.
- Credeți? - Cu siguranță.
Bună...
- Felicitări. - Mulțumesc.
Scuzați-mă că vă deranjez.
Încerc să găsesc Muzeul de Artă Housatonic.
Caut linia de autobuz,
dar n-o găsesc. Mă puteți ajuta?
Da, arată-mi orarul.
- Bine. - Ea se pricepe...
Da, uitați, parcă e un tablou abstract.
Poate dacă iei autobuzul trei și apoi cinci.
Acum ești aici. Mergi două străzi mai jos.
- Iei autobuzul unu. Ușor. - Ușor, deci așa.
Dacă vrei, putem să-ți arătăm.
Nu, e-n regulă. Cred că mă descurc singur.
Mulțumesc. Trebuie să recunosc, aseară nu aveam o părere prea bună
despre Bridgeport, dar, după ce v-am întâlnit,
asta s-a schimbat. Mulțumesc mult.
Cu plăcere.
- Ești frumoasă. - Mersi.
Uită-te la tine, da.
- Ce norocos! - Mersi.
- Ticălosul! - Ce?
Cred că dobitocul ne-a fraierit.
Iubitule...
DACĂ VĂ VREȚI LUCRURILE, VENIȚI LA MESELE DE PICNIC
Luați loc, oameni frumoși.
Nu e frumos, omule.
Nu există vreun cod de „onoare între hoți”?
- Voi m-ați furat primii. - Da.
Nu știam că ești în joc.
- Dă-ne înapoi marfa. - Nu e suficient.
Vreau să știu cum ai reușit asta.
Sincer, erați mult prea încrezători.
M-am ambalat ca o bomboană și vă era așa foame că ați mușcat.
Luați-vă lucrurile.
Practic, nu sunt ale voastre, le-ați furat ca niște huligani.
A fost distractiv. Să mergem!
Tu te descurci bine, știi să sustragi un portofel
și să i-l pasezi lui.
Tu, parcă tot ce știi e să freci menta.
Vrei doar să profiți de ocazie.
Nu te supăra, dar cuiva ca tine i-ar lua ani de zile să lucreze singur.
Tu lucrezi singur?
După ce devii suficient de bun, altcineva doar te încurcă.
Bine, ai săltat niște portofele și un mobil dintr-un rucsac.
Nu ești chiar Houdini.
Știi ce a spus Houdini despre hoții de buzunare?
A zis că cei mai buni hoți de buzunare sunt femeile.
De ce? Fiindcă au răbdare.
Te-a păcălit!
Nu ești un hoț pe cont propriu, ești un superexpert!
Trebuie să îi înveți și pe alții, omule, să arăți cum o faci.
Am nevoie de o favoare de la voi.
Ce fel de favoare?
Aveți o mașină cu care vă puteți plimba?
Dacă am avea?
- Ați urmărit vreodată pe cineva? - Da.
Dacă victima e destul de bună.
N-am fost prinși niciodată.
Am nevoie să urmăriți pe cineva.
- De ce n-o faci tu? - De ce pui atâtea întrebări? 300 $.
- Vă băgați sau nu? - Nu.
Așteaptă.
Dacă facem asta, ne înveți câte ceva.
Bine.
Mă bag.
Dă-o naibii! Mă bag, presupun.
Doamne, mi-ai salvat viața! Mor de foame.
- Vrei și tu? - Cafeaua îmi ajunge.
- S-a întâmplat ceva? - Nu, toate bune.
Rămâne valabil pentru data de trei, nu?
Pescuit la lacul Crescent?
Jimmy a rezervat deja cabana și barca. Așteaptă banii de la toți.
Am uitat complet, anul ăsta trebuie să refuz.
Ce? Nu...
Îl car și pe Pete după mine, nu poți rata asta.
Mă bucur să vă văd din nou apropiați. A trecut multă vreme.
Hei,
voiam să te întreb ceva. Îl mai știi pe Chayton Dockery?
Da, acuzat de posesia unui precursor al metamfetaminei, nu?
Da. Bunica ta a depus cauțiune pentru el când eram la pat, deci nu urmăream.
Tocmai mi-am dat seama că procesul începe astăzi. Lance îl apără.
Mă întrebam ce se aude despre caz.
Din ce am auzit, e un caz destul de solid.
A doua arestare, a fost prins cu o tonă de pseudoefedrină.
N-ai de ce să deții atât de mult decât dacă faci metamfetamină.
Totuși, e circumstanțial.
Până când unul dintre ai lui l-a turnat. Există un martor.
O să stea mult timp închis, dacă nu cumva Lance face vreo minune.
E singurul care ar putea.
Scuzați-mă. Îmi dați voie?
Speram să mă puteți ajuta cu o mică informație.
Depinde ce este.
Ei bine, Ida...
Ce nume frumos! Vedeți dvs.,
am făcut o investiție imobiliară aici recent.
Mi-a ars casa în incendiu, am pierdut toate bijuteriile de familie,
pozele cu copiii și nepoții mei. A fost îngrozitor.
- Îmi pare rău să aud asta. - Mulțumesc.
Și am pierdut și toate actele investiției imobiliare.
Vă pot da o copie a actelor.
Ar fi minunat!
Dar trebuie să dau de proprietarul inițial.
A rămas ceva ce aș vrea să-i restitui.
- Puteți căuta informația online. - Am făcut-o.
Doar că apare o companie fantomă.
Am nevoie de numele și adresa proprietarului.
Parcă numele ei mic era...
Victoria.
Nu vă pot oferi informații personale.
Sunteți sigură? E o superbă brățară de tenis din aur.
Are numele ei gravat pe ea.
S-a dovedit a fi valoroasă.
În locul ei, aș vrea-o cu siguranță înapoi.
Îmi pare rău, dar nu pot.
Ce pulover minunat aveți!
E tricotat?
Și eu am tot încercat, dar mereu
îmi scapă câte un ochi pe la jumătate.
Ultima dată, chiar am plâns.
Soluția e să deșiri ce ai tricotat până unde ai făcut greșeala,
și să recuperezi ochiul scăpat.
- Asta-i tot? - Asta-i tot.
Lucrul dvs. de mână vorbește de la sine.
Spuneți-mi,
vindeți vreodată ce lucrați?
Mi-ar plăcea un pulover ca ăsta.
Mi l-a făcut nepoata.
A vrut să mi-l pun la muncă, doar pentru asta îl port.
Cu toții facem câte ceva pentru familie, nu?
Uitați cum facem.
Ce-ar fi să-i comandați
un pulover pentru mine nepoatei dvs.?
Mereu e bine să încurajezi tinerii la început de drum.
- Pentru un pulover ca acesta? - Desigur.
Pentru ce altceva?
Aveți adresa acelei investiții imobiliare?
Otto, ce naiba? Ți-am lăsat zece mesaje, sună-mă înapoi.
O rezolv eu. Nu face vreo prostie.
Verific dacă ești pregătit pentru azi.
Ai nevoie să te duc la tribunal mai târziu?
- Nu, mă descurc. - Intră, Otto.
Intră.
Kwahu!
Pentru tine și Audrey.
Știu cât de mult îi place vânatul.
E prea mult. Va fi încântată.
Mulțumește-i pentru depunerea cauțiunii.
Nu oricine ar fi făcut-o.
Ne cunoaștem de mult, Kwahu. Ne bucurăm că am putut fi de folos.
- Sunt îngrijorat, Otto. - Tată, n-ai de ce.
Am fost în închisoare, am primit cea mai aspră pedeapsă.
Nu vreau asta pentru tine.
A doua arestare.
Riscă zece ani, în cel mai bun caz.
Tată.
Ascultă-ți fiul, Kwahu.
Nu te gândi la ce e mai rău.
Nu ajută la nimic.
Mă conduci la camionetă?
N-am vrut să spun nimic în fața tatălui tău.
Dar...
îi înțeleg îngrijorarea.
Eu mi-am pierdut copiii.
Dar aș face orice să-mi protejez nepoții.
Chayton, am auzit de la...
o sursă de încredere că au un caz puternic împotriva ta.
E posibil să fii închis o vreme.
Când mă gândesc la Kwahu
- ... și la ce ar însemna pentru el... - De ce-mi spui asta?
Cunosc niște oameni.
Pentru un preț mic,
te-ar duce în siguranță într-o rezervație din Canada.
Și apoi peste ocean.
- Deci, crezi că ar trebui să fug. - Încerc să fiu sincer cu tine.
Dacă faci asta, nu va fi ușor, dar...
Vei fi liber.
Tatăl tău nu va trebui să-ți vadă fața printre gratii ani de zile.
Dar trebuie să decizi repede.
Știi, îți apreciez sinceritatea.
Puțini oameni ar fi fost atât de direcți.
Dar îmi voi încerca norocul cu instanța.
Mersi că te-ai gândit la mine. Ești un om bun.
- Ce vrea cu mine? - Habar n-am.
Nu mai suport, omule. Spune-mi!
N-a zis.
Nu, frate! Dă-mi drumul! Trebuie să ies.
Dacă fugi pe piciorul ăla, îl distrugi mai tare.
- Du-te dracu'! - Mișcă.
Ce este asta? Ce naiba e asta?
Ia uite-l!
M-am gândit să luăm prânzul împreună. Ți-am luat mâncarea preferată.
Rață Pekin, chow mein
porcăria aia cu tofu care-ți place.
Glumești, nu?
Haide. Stai jos,
mănâncă.
Nu mi-e foame.
Haide, Richie. Dacă vrea să stea în picioare,
e-n regulă. M-am gândit doar că, având în vedere
starea ta actuală, poate ai probleme cu echilibrul.
Uite, nu vreau să-mi bat joc de...
Ce s-a întâmplat a fost regretabil, dar...
Nu eu am creat problema, ci fratele tău.
Noi doi suntem doar prinși la mijloc.
Asta nu înseamnă că nu ne putem ajuta reciproc.
- Chiar așa? - Da.
- Vrei să te ajut? - Da.
Doamne, e fantastic!
Hai, Eddie, stai jos.
Hai să-ți pun în farfurie. Uită-te aici.
Tofu.
Nu știu de ce și cum mănânci așa ceva, dar...
Poftim niște orez.
Am o mică problemă cu un joc de-ale mele.
Una cu care cred că mă poți ajuta.
Înțeleg.
Ai o problemă la joc și vrei să te ajut,
deci sigur e vorba de Mukherjee.
Ticălosul trișează. O știu, dar nu-l pot prinde.
Deci, vreau să vezi tu.
Ca să-l fac cel mai jalnic nenorocit din partea asta de Mumbai.
Bine.
Dacă ai o mașină a timpului sau un deget. Altfel, du-te naibii!
Crezi că e înțelept să-mi vorbești așa?
Vrei să fiu vesel și zâmbitor față de Mukherjee, nu-i așa?
Atunci, mie ce-mi iese?
În afară de mâncarea asta chinezească afurisită.
- Ce vrei? - Tu ce crezi?
Să uiți de datoria lui Marius și să-mi dai drumul.
Asta e între mine și Marius. Nu pot să fac asta.
Deci, ce? Dacă Marius nu-ți dă banii,
o să-mi tai degetul?
De ce n-o faci acum, atunci?
Bine. Richie.
Ascultă, rahat nenorocit, vrei să te pui cu mine?
Haide. Arată ce poți, tâmpit ce ești.
- Arată-mi ce poți! - Te rog, dragule.
Vince.
Stai jos, fătălăule.
- Bine. - Bine.
Vrei să-l prinzi pe Mukherjee.
Da, dar nu suport mai mult de atât.
Derbedeul ăsta mă dă naibii așa, pe față.
Știu.
Dă-mi mie un răgaz. Oricum trebuie să-l aranjez.
Nu vrem ca Mukherjee să-și vadă crupierul preferat bătut măr, nu-i așa?
Bine.
Dar Eddie să împartă cărțile la acel joc, altfel, nu-i tai doar deget.
Da, așa o să faci.
Cum faci asta?
Trebuie s-o asculți pe Karolina, da?
E singurul mod în care o să fie bine pentru tine.
- Ai înțeles? - Da.
Bine.
Poftă bună!
Richie.
Bună ziua.
Mâinile sus și nu mișca!
- Nu mă mișc. - Întoarce-te.
De ce s-ar întoarce aici cineva care m-a jefuit?
Pot să-ți explic, dar...
Ar fi mult mai ușor dacă n-aș avea o pușcă îndreptată spre mine.
Nu. M-ai prostit o dată, nemernicule!
Am ceva în buzunar ce vreau să-ți arăt.
Pot să bag mâna în buzunarul drept?
O singură mână, încet.
Pune-l pe tejghea.
Acum, în spate.
Te rog, nu face asta! Lasă-mă să-ți explic.
Treizeci de secunde.
Ieri, când am venit aici
și ți-am spus despre acea asistentă care fura de la bunica mea...
Am mințit. Femeia era chiar bunica mea.
Are demență și amanetează bunurile de valoare ale familiei.
Am fost prin tot orașul încercând să identific
ce a vândut. Majoritatea, fără valoare, ca ceasul ăla.
Dar apoi a dispărut Rolexul bunicului meu,
care fusese al tatălui său.
E singura amintire care mi-a rămas.
Deci, când am venit aici
și am văzut ceasul ăla,
am fost copleșit.
Dacă ai fi întrebat în loc să iei,
ți-aș fi spus că nu bunica ta l-a adus.
Ci un director de bancă dependent de jocuri.
Acum știu asta.
Am găsit ceasul tatălui meu în spatele unui sertar.
Am vrut să vin să-mi cer scuze și să îndrept lucrurile.
Bine.
Te las să pleci.
Cu o condiție: să nu mai pui piciorul niciodată în magazinul ăsta.
- Mulțumesc, bine. - Acum, pleacă!
Știu că n-am niciun drept să întreb asta,
dar încă vreau să găsesc tot ce a amanetat bunica mea.
Aveți cumva o listă a lucrurilor pe care le-a adus aici?
Nu m-ai lăsat să deschid ochii de când am plecat.
Pocnește-mă odată, dacă asta vrei.
Încă câțiva pași.
Bine, stai așa.
Deschide-i.
Ce-i asta?
E un iaht pe care negociez să-l cumpăr.
Vrei...
Vrei să cumperi ăsta?
Serios?
Eu de-abia stau pe linia de plutire cu copiii, și tu îți cumperi un iaht.
Ai luat-o razna?
Nu e drept, am încercat să ajut.
De câte ori cred că am trecut un hop, mă excluzi.
- Mă întreb de ce. - Iar ne întoarcem la asta.
- Păi, da. - Știu că am dat-o în bară!
Cum să mă revanșez, când tu nu mă lași?
Super, acum iarăși ne certăm.
Nu așa trebuia să decurgă lucrurile.
Mai știi când, imediat după ce s-a născut Jacob,
am închiriat o barcă și ne-am dus cu ea la plaja Pleasure?
Îmi amintesc. Ultima dată când am avut un fel de vacanță.
Când lăsam în urmă Bridgeportul,
parcă ți se lua o piatră de pe inimă.
Ai zis: „Ce n-aș da să fie a noastră!”
Am putea pleca de-aici, doar tu, eu și copiii.
Uite, ceea ce-am făcut
a fost o prostie
și foarte egoist din partea mea și regret de atunci.
Și îmi pare rău că a trebuit să afli de la altcineva.
N-o folosi pe Audrey ca scuză.
Nu fac asta. Eu am fost nemernicul.
Am meritat să fiu dat afară.
Știi că nu ți-a spus asta ca să te protejeze. Scuze, fir-ar!
- Putem să mergem. - Nu, ai dreptate.
Am?
Chiar crede că mă protejează. Doar că nu înțelege
cât de rău e când cineva îți pune la îndoială judecata.
Putem să nu mai vorbim despre Audrey?
Îmi pare rău c-am adus vorba.
Tot ce-ți cer este o altă șansă.
N-o să insist. Tu decizi.
Înăuntru cum arată?
Dră Jemmett, sunt Audrey Bernhardt, iar. Trebuie să vorbim. Este important.
Vă rog să mă sunați.
- Ce naiba? M-a durut! - Bine, scuze.
Trebuie să mă asigur că arăți prezentabil mâine.
Termin repede dacă nu te miști.
Asta-ți spune Vince în fiecare noapte?
Vrei să-i închid gura?
Nu ne trebuie alte vânătăi.
- Pot să lovesc unde nu se vede. - Gata.
Nu te înțeleg.
Cum poți sta cu unul ca Vince, după tot ce a făcut?
Nici nu poți pleca nicăieri fără bruta asta după tine.
O lovitură în rinichi.
Stai departe de mine, omule! Stai departe.
- Ai încredere în mine? - Dacă am încredere?
- Da. - Sigur.
Eddie e speriat și furios.
Dacă aș sta puțin singură cu el,
l-aș putea convinge.
Uite, Vince mi-a dat o treabă, iar treaba aia ești tu.
Desigur.
Salut! Mă bucur să te văd, dragă.
Mi-am luat libertatea să-ți comand meniul „atac de cord”.
Știi, puștoaico, ești singura din familie pe care mereu mă bucur s-o văd.
Și tu îmi lipsești.
Deci, ai stat departe de necazuri?
Trebuie să te scot din ceva?
Nu. Stau departe de belele.
Acum știu că minți. Dar măcar n-ai fost prinsă.
Deci, domniță, cărui fapt îi datorez plăcerea acestei invitații la micul dejun?
Pentru glaucomul tău.
Acum știu că vrei ceva.
- Într-adevăr... - Asta-i fata mea!
Niciodată să nu dai ceva pe nimic.
Ce trebuie să facă bătrânul Sam să-și merite iarba?
E vorba de vărul Pete. Știi că a reapărut aici după 20 de ani.
Toată lumea e încântată că s-a întors, dar...
Nu știu, ceva nu-i în regulă.
De exemplu?
Nu cred că e Pete.
- Pot să te întreb de ce crezi asta? - I-am întins o capcană.
Am aflat că pățise ceva groaznic când a împlinit 11 ani.
Ceva ce nu putea să uite.
Așa că am inventat o poveste falsă, să văd dacă cade în plasă. Și a căzut.
Iubito,
la 11 ani? Cine-și amintește?
Doamne! Eu nu mai știu nici ce-am mâncat acum.
Sam, îți spun că ceva e putred la tipul ăsta.
Bine. Nu zic că te înșeli, dar...
Ți-o spun în cel mai amabil mod cu putință.
De ce ar minți cineva ca să vină în familia voastră?
Uite ce știu eu despre vărul Pete.
- Eu i-am zis bunicii tale... - Ai vorbit cu ea despre Pete?
- Nu. Uită că am spus asta. - Haide, Sam.
Bine.
N-ar trebui să-ți spun asta.
Bunica ta m-a pus să-l urmăresc prima dată când a ajuns aici.
E un infractor.
Are legături în New York.
Dacă e așa necinstit cum cred eu, o să iasă totul la iveală.
Dar nu te implica tu. Nu face nimic.
CIUDATA ARESTARE A NEWYORKEZULUI PETE MURPHY.
Nu pot să cred ce tocmai am făcut.
Recunoaște, a fost destul de plăcut.
Mereu e plăcut. Problema e tot restul.
Da.
Știi, chiar ești foarte frumoasă.
Termină.
Încă te simți jenată când cineva îți face un compliment?
Nu mă simt jenată. Nu...
Ba da.
Bine. Mersi pentru compliment. Chiar ar trebui să plecăm de-aici.
Uite...
Trebuie să spun ceva.
S-ar putea să te sperie la început, deci ai răbdare.
Bine.
Cum am spus, nu vreau să forțez lucrurile.
Dar nici nu vreau să aștept.
Vreau să fim o familie.
Tu, eu, Ellen, Jacob.
Vreau să-ți arăt că m-am schimbat.
Dacă spun că nu sunt încă pregătită pentru asta?
Atunci, respect asta.
Vreau doar să-mi știi poziția.
- Bine. Îți știu poziția. - Bine.
Nu ai cazul Dockery în după-amiaza asta?
Oricum o să-i stric dușul.
ALARMĂ: SĂ PLĂTESC CHIRIA VICTORIEI
- Ei bine, unde este, dră Crew? - Onorată instanță,
martorul a fost corect citat și era hotărât să depună mărturie.
Dl Clark s-a dus la vânătoare miercuri și nu s-a întors.
Solicit o amânare până îl găsim.
Onorată instanță, deoarece cazul acuzării depinde de mărturia acestui martor,
solicit anularea imediată a procesului.
N-aș merge așa departe, dle Lord.
Dră Crew, fiind vineri,
vă las până luni să aduceți martorul.
- Mulțumesc. - Următorul caz.
- De ce nu m-ai sunat înapoi? - Doamne!
- Audrey... - De ce nu m-ai sunat înapoi?
Urma să te sun, imediat ce ieșeam din instanță.
- Ai fost în instanță trei zile. - Da, am și eu o viață.
- Îmi trebuie banii înapoi, acum! - Trebuie să ai puțină răbdare.
Ai zis că pun anunțul săptămâna trecută,
că ne vom vinde proprietățile într-o clipă.
Da, durează puțin mai mult decât...
Nu mai am timp!
Dacă ești în belele, te ajut.
Nu poți să m-ajuți cu beleaua în care sunt.
- M-am dus la casa din oraș a Victoriei. - Ce?
I-am lăsat mai multe mesaje. Nimic.
De ce ai făcut asta? Am stabilit să rămânem toți anonimi.
Fiindcă n-am putut da de tine! Sunt în bucluc.
Nu contează de ce. Trebuie să vorbesc cu Victoria.
Vinde cota mea altui cumpărător.
Sunt pe cale să pierd ferma!
Nu cred că ar trebui să vorbim în timp ce...
Nu ne aude.
Aș prefera să nu risc.
- Hei! - Ce?
Ce naiba durează atât?
- Doamnă, vă rog. - Nicio „doamnă, vă rog.”
N-ar trebui să dureze atât să-ți faci treaba.
Aici.
Nu. Ieși afară!
Audrey...
Trage puțin aer în piept.
Uite, Lance, îmi trimiți clienți de multă vreme
și apreciez că m-ai băgat în acele prime afaceri. Dar...
M-am lăcomit la mai mult decât pot duce. Acum...
îmi vreau banii înapoi. Acum.
Ai arunca pe fereastră un venit enorm.
Nu-mi pasă. Te implor, te rog, dă-mi înapoi banii!
Bine.
O să le zic celorlalți cumpărători despre partea ta.
Poate îți dăm ceva în plus pentru deranj.
Dar promite-mi că n-o să mai încerci s-o contactezi pe Victoria.
- Dacă se sperie, n-o să te ajute. - Nu mai încerc.
Doar... Știi tu. Mersi.
Asta... Da. Mulțumesc.
Uită-te pe unde mergi.
Hei, tu ai intrat în mine.
Alo?
Adresele locurilor în care s-a dus. Primul e biroul grefierului districtual.
Apoi, un complex rezidențial în Queens.
Ultima oprire, la tribunal. A intrat după un tip la baie.
Și a trebuit să-i urmăresc înăuntru ca un idiot.
Dar tot am obținut ceva.
Ce ai obținut?
I-a zis tipului că dacă nu vinde
repede ceva teren, o să piardă ferma.
Cică voia să vorbească cu Victoria.
Dar numele de familie? Victoria și mai cum?
Măcar știi cine era tipul cu care a vorbit?
Nu doar cine era...
V-ați descurcat bine!
Deci, ne înveți câte ceva?
Hei! Noi te-am ajutat și tu ne dai cu flit?
Vrei să înveți ceva? Prima lecție:
trebuie să pierzi 70 de kg.
Ce naiba vrea să însemne asta?
Tu ești făcută pentru asta. El, nu. Scapă de iubit, apoi vorbim.
Pot să stau aici un minut?
Da.
S-a întâmplat ceva?
N-am cum s-o zic fără să sune prostesc.
Asta nu te-a împiedicat până acum.
Ellen și Jacob sunt cei mai importanți.
- Aș face orice pentru ei. - Sigur.
Devine greu s-o fac singură.
Da, știu. Am crescut cu o mamă singură.
Chestia e că eu și Lance am început să ne apropiem. Din nou.
Și totul mergea bine. Nu doar sexul,
- ... care mereu a fost bun. - Bine.
În fine. Acum ceva vreme, am avut
un vis prostesc de a avea un iaht. Și nu mi-a trecut prin cap
că o să-și amintească, dar da.
Acum, vrea să cumpere unul. Pentru mine și copii.
- Vrea să-ți cumpere un iaht? - Da.
Excelent!
Știi ce altceva e excelent? Chiria și cumpărăturile, și...
Da. Mereu s-a oferit să contribuie, dar l-am respins.
- Pot fi puțin mândră și... încăpățânată. - Sigur.
Oare de la cine am moștenit asta?
Deci se pare că... rezolvați lucrurile între voi.
- E super. - Nu.
Mai știi că ți-am zis că m-a înșelat?
Cu o funcționară de la tribunal.
Tricia. Ea era legătura lui și cred că s-au legat și în sens biblic.
A ajuns vorba la Audrey...
Jur că nu știu cum le află pe toate.
Ea mi-a spus, ceea ce sigur i-a făcut plăcere,
- ... și l-am dat afară. - Știu.
Îmi amintesc de costume și toate cele.
Poate am omis să spun că am fugit după el
cu o bâtă de baseball.
Deci, crezi că o face din nou?
Ei bine, eu... Doamne!
Am văzut o chestie pe telefon
care-i amintea să plătească chiria Victoriei.
De ce ar plăti
chiria cuiva dacă nu și-o trage cu ea?
Știe că aș putea... Exagerez oare?
Mă panichez degeaba? Pur și simplu nu înțe...
Ar trebui să-ți urmezi instinctul.
Ce-i ăla, nu?
Doamne!
- Scuze. E așa stupid! - E-n regulă.
De ce nu-l întreb pe el? Adică...
Mesajul ăla putea să însemne orice. Nu?
Imediat m-am lăsat să alunec în întuneric.
Doamne! Mersi mult că ai ascultat, Pete.
Aveam nevoie să vorbesc cu cineva care să nu mă judece. Mulțumesc.
Sigur.
Nu-mi vine să cred că iau cazul ăsta în serios, omule.
M-a amenințat, mi-a vandalizat mașina și știa că sunt polițist!
Ți-am zis că s-au uitat pe camere.
Da. După ce le-am zis locația.
Niciun unghi nu acoperea mașina.
Nu există nicio dovadă că a făcut ceva.
Au doar cuvântul tău și al vărului tău împotriva cuvântului lui.
Ai un vizitator.
Vorbim despre asta mai târziu.
Bună, Carly.
- Ce ai auzit? - Nimic.
Orice ai auzit, ține pentru tine, da?
Da, nicio problemă.
Și tu ai ținut câteva secrete pentru mine.
Vreau să-ți arăt ceva.
Ceva legat de Pete.
Am avut o zi groaznică. Orice este...
Va trebui să aștepte, bine?
Haide, pune-ți-o. Vince te vrea în uniformă.
Vreau să văd dacă-ți vine. Haide.
Îl bag eu în uniformă de nu se vede.
Mulțumesc. Nu e nevoie.
Îi trebuie doar o băutură să se calmeze.
Lui Eddie nu-i trebuie o băutură.
Bine, Karolinei îi trebuie o băutură.
- Fir-ar! - Ce?
Rahat! Era să-mi tai degetul.
Ce să fac?
- Îmi aduci un bandaj? - Unde?
Din baie. Te rog, grăbește-te.
Bine.
- Am făcut rost de 30 de secunde. - Ce facem cu ele?
- Marius a fost aici aseară. - Minciuni.
Avea o armă și voia să omoare pe oricine se punea între voi doi.
- De ce n-a făcut-o? - L-am convins eu.
Ce? De ce?
Pentru că ar fi fost ucis, la fel și tu.
Deja îl am pe Charlie pe conștiință. Toți îl avem.
Ascultă, lucrez cu Marius. O să-l doborâm pe Vince.
Ești bine? Cum ți-e mâna?
Încă sângerează. Mulțumesc!
- Poftim. - Mersi.
Vestea bună este că Eddie acceptă să împartă cărțile.
Nu-i așa, Eddie?
Ce naiba faci?
- Cine sunteți? - Administratorul. Tu cine ești?
Da. Bună ziua. Keith Conway.
Am venit în oraș pentru... Muzeul Barnum.
Am închiriat locuința online și trebuia să fie o cheie
sub preș, dar n-am găsit-o.
De la cine ai închiriat-o?
De la Victoria Jemet. Janet. Jemmett?
- Ai întâlnit-o vreodată? - Nu.
- Suntem doi. - Cum adică?
N-am văzut-o niciodată. Înăuntru e gol.
Nu pare să se fi mutat vreodată.
Nu se poate!
Credeți că mi-a tras țeapă?
Asta e între tine și ea.
Scuzați-mă. Mi-ați putea da datele ei de contact?
Poate dau de ea.
Plătește la timp în fiecare lună. Numerar, în cutia poștală.
Câtă vreme e așa, proprietarilor nu le pasă de altceva.
Mulțumesc, dobitocule.
- Salut. - Salut.
- Vreau să vorbim despre ceva. - Orice este, poate aștepta.
Sunt foarte prost-dispusă.
Cred că o să fii și mai prost-dispusă.
- Putem vorbi mai târziu? - Pete e infractor.
- Știu cine are banii. - Cine?
Fostul Juliei.
Avocatul.
O are pe Audrey la mână cu 175.000.
Ai idee ce escrocherie face?
Din câte îmi dau seama, e Prizonierul spaniol.
Și ce vrei să faci?
Vreau să fac Reinvestiția.
Joseph? Bună, sunt Marjorie. Ascultă, a venit Marius...
UNDE SUNT 175 DE MII DOCKERY, GARANȚIE, IAHT
Am putea face Jocul bursucului.
Da. Ne-a ieșit de minune în Philadephia, acum zece ani.
Nu e bun momentul. Vrea să se apropie de Julia.
Nu e atât de prost să strice asta pentru altă femeie.
- Nu poți fi sigur. - Nu.
Mă gândesc la o altă escrocherie cu teren.
Dar poate ar mirosi-o?
Da, sau poate e așa sigur pe sine
că nu s-ar aștepta.
Orgoliul. Nimic nu-l trage mai jos pe om.
- Aproape nimic. - Dacă am săra-o?
Ar putea funcționa.
Slabe șanse să iasă, fiindcă te cunoaște.
Da, sau poate tocmai de-aia ar funcționa.
Fiindcă nu m-ar bănui că încerc să-l înșel
dacă mă bănuiește că încerc să mi-o trag cu vara mea.
Asta faci?
N-am nicio vară.
Dacă arată bine, de ce nu? Nu-i așa?
- Nu e vara ta pe bune. - Să rămânem la subiect.
Dacă vrei să-ți iasă o escrocherie cu sărare așa rapid,
ai nevoie de cineva care a mai făcut-o.
Porter.
Nu, mă crede vinovat de uciderea fratelui lui.
Se înșală.
- Nu sunt sigur. - Eu, da.
Uite, dacă Marjorie poate trece peste asta, atunci...
Să trec peste? Îmi păstrez toată furia pentru cel care a apăsat pe trăgaci.
Mă duc să fac cafea.
Din câte am auzit, Porter n-o duce prea bine.
Doamne!
M-ați speriat de moarte.
S-a întâmplat ceva?
Știm că ești infractor, Pete.
Tu ești acolo?
POLIGON DE TIR JEFUIT SUB AMENINȚARE CU ARMA
E adevărat, Pete? Ai fost la închisoare?
Da.
Și exact de-asta aveți nevoie de mine.
Subtitrarea: Iulia Rolle nevoie de mine.