את יודעת למה ביקשתי ממך לעצור בצד?
אתה זוכר את הלילה שבו גנבנו את המכונית הזאת?
ממש אחרי... מסיבת הסיום של כיתה י"א.
-אם אני זוכר? -כן, אתה זוכר?
עדיין יש לי צלקת על התחת,
היכן שאבי איבד שליטה על החגורה שהוא הצליף בי בעזרתה.
האבזם נתקע לי בתחת.
-קשקוש. -איזה חלק?
הצלקת. הייתי מבחינה בה.
טוב, אולי היית מבחינה בה לו היינו מתפשטים במקום מואר יותר.
אולי במיטה...
אתה חושב שאבא שלך כעס עליך כי גנבת את המכונית שלו
או כי גנבת אותה כדי לבלות איתי?
אני חושב שהוא חשב שאמצא את מותי במכונית הזאת
או שאהרוג בטעות מישהו אחר.
אני לא יודע.
אולי הוא צפה בסרטים רבים מדי.
אני תוהה מה הוא היה אומר לו הוא היה יודע שאני נוהג בה כל הזמן.
אחרי שהוא ואמי מתו במכונית "קוטלאס סיירה".
לזה קוראים אירוניה.
אני הולכת הביתה.
-תהיה בסדר? -אני תמיד בסדר.
שטיפת מכוניות בשירות עצמי
לעזאזל, שאנון.
רישיון נהיגה של מדינת ניו יורק
סבתא, הכול בסדר?
לא.
טיילור, זה אני, פיט.
בכל פעם שאני מקבל שיחה מהמספר הזה אני חושש שקרה משהו רע,
שסבא קיבל שבץ נוסף או משהו כזה.
טיילור, התקשרתי אליך
מפני שהרגשתי רע אחרי הפגישה שלנו היום בצהריים.
תהיתי אם אוכל להזמין אותך לבירה כפיצוי ולהתנצל בהתאם.
בירה מקומית או מחו"ל?
פיט הנוכל
אה, קרולינה המהממת!
כבר סיפרתי לך על הארמון שאבנה לנו במומבאי?
בשבוע שעבר צפיתי בהצגה שהציגה את מומבאי כעיר של מיליונרים ושל אוספי אשפה.
-נשמע מפיך שזה דבר רע. -ובכן...
אני מניח שאת מתגעגעת לימי הנעורים שבהם היית "נהנית" מעמל כפיים?
כל שזכור לי מוורשה הוא תורי האנשים האין סופיים.
מר מוקרג'י!
נחמד מצדך לשוב לבלות אצלנו.
רואה, וואלי? המדינה עדיין לא נפלה לציפורניה של משפחת קרדשיאן.
עדיין יש אנשים שיודעים לחלוק כבוד.
מכאן.
איפה האיש שלי, אדי?
אני חושש שהוא נקרא למצב חירום משפחתי.
חבל.
-תמסור לו דרישת שלום. -בטח, אמסור.
טייט יסדר לך ז'יטונים. בבקשה, הנה לך המשקה הקבוע שלך.
איזה יופי.
אני חושש שהמאמן שלי השביע אותי להתנזר מאלכוהול.
אם ארשה לעצמי להשמין
הנשים ירצו אותי רק בגלל הכסף כשלי .
אתן לך לשחק בנחת.
הנה, על הוויסקי.
אל תאמר לי שיש לך אפשרות לרכוש אלכוהול שאיש אינו שותה.
בחודשיים האחרונים חיכיתי שהבלתי נמנע יקרה, אתה יודע...
תהיתי מה הוא יעשה כשהוא יגלה...
הוא יכרות לך את הזין.
כשכיסית את ראשי בכובע לא יכולתי לנשום...
-חשבת שהסיוט שלך מתגשם. -כן.
אל תבין אותי לא נכון. זה הגיע לי.
זה קשקוש, אחי.
לא בגדת באיש.
היא זו ששברה את המילה שלה, לא אתה.
העסק הזה הוא בינה לבין בעלה הנבגד.
אתה לא חייב לו כלום. אתה לא חייב לו שום דבר.
פגשת אותו אי פעם?
ממש לא. זה היה גורם לי להרגיש רע עוד יותר.
חוץ מזה, מה אם הוא יגלה ברגע שהוא יראה אותי?
-אין מצב. -באמת? לא...
קשה יותר להיכנס לראש של מישהו אחר יותר ממה שנדמה לך, חבר.
בכל אופן, העניין הוא
שלא היית מודע למצב שלי, ולכן, לא יכולת לדעת
איך אגיב בסיטואציה שנוצרה.
לכן רציתי להתנצל על התגובה שלי, בסדר?
בסדר.
אני מעריך את זה, פיט. תשמע,
אם מישהו מאיתנו צריך להתנצל, זה אני.
-מה? -כן...
סבתא אומרת שיש לי בעיית שליטה בדחפים.
כנראה זה מה שמעכב אותי בחיים, אפילו יותר מהפחד להיכשל.
יש לי...
יש לי כל מיני אסטרטגיות שאני אמור להשתמש בהן,
כמו לעצור ולחשוב, או...
ויסות רגשי, דברים כאלה.
-קשה יותר ליישם אותן ברגע האמת מ... -זה קשה.
אני מוכרח ללכת לשירותים.
לעולם אל תשאיר את החפצים שלך בבר.
-תן לי לטעום את האוזן שלך. -אני לא אוהב את זה.
-לשון באוזן, לא? -בבקשה, לא.
לך לעזאזל.
אתה יכול לנהוג?
בטח, בלי בעיה.
חכה רגע. אפתח לך את הדלת.
הנה.
-היי, טיילור? -כן?
יש לך תקר בצמיג.
-מה? -יש לך תקר בצמיג.
כן, נראה כאילו נתקלת במסמר או משהו.
זין!
תן לי את המפתחות, אביא את הצמיג החלופי מתא המטען.
זה לא נראה כמו מסמר. החור ארוך ושטוח מדי, כמו...
-כמו חתך מסכין! -כן, תן לי את המפתחות...
-היי, חזירים! -מה אתה עושה?
-אל מי אתה מדבר, בן אדם? -אני מדבר איתכם, חזירים מכוערים!
אנחנו יודעים שאתה שוטר.
התג המשטרתי שאתה מת לשלוף מהכיס האחורי לא נותן לך רשות לדבר ככה!
-תן לנו רגע, חבר. -תוריד את היד שלך ממני, פיט.
אתם יכולים לגשת לכאן ולהסתכל במשהו בשבילי?
אתה יכול להסביר לי איך זה הגיע לכאן?
אתה באמת מאיים לעצור אותנו על החזקת מריחואנה בשנת 2016?
אתה תדע כשאאיים עליך. כרגע, אני שואל מה הבדל שלך עושה ליד המכונית שלי.
אולי אתה תדע מי חתך את הצמיג שלי.
-חברים... -אני בהלם, שוטר.
תשמע, שרלוק הולמס, תפתור את התעלומה הזאת בעצמך,
וכשתסיים, תחזור לספר לי מי עשה את זה.
בינתיים, קח את הבדל הזה ותדחף לך אותו עמוק לתחת!
-לדחוף אותו לתחת? -כן, עמוק עמוק.
תן לי רק דקה להוציא מתוכו את הזין שלי.
מה דעתך שבמקום, אלך לדבר עם האימא המאמצת שלך
ואראה אם היא תשמח לקנות לי מכונית חדשה.
למה אתה חושב שאני מאומץ?
ניחשתי ניחוש מושכל.
תשמע מה. אני לא יכול לעזור לך בצמיג שלך,
אבל אשמח לעזור לך למצוא את מי ששבר לך את הפנס הקדמי.
לא, טיילור!
טיילור, תפסיק! טיילור!
לך להזדיין!
אתה מצפה ממני להאמין שאתה מהמר על כל הקופה בשביל סדרה של תשיעיות?
אתה מנסה לעבוד עליי בצורה כזאת שקופה?
קשקוש. אני מהמר על הכול.
ההימור עומד על 19 אלף.
אדוני.
משווה.
זו סדרה. עשיריות.
שלוש שביעיות. הוא ניצח.
שיעור ראשון בפוקר, אם זה לא בלוף,
אל תהמר על הכול כשיש לך יד חלשה.
שיעור שני.
תרדוף אחר הבלופר המזדיין בכל רחוב, ותשבור לו את הביצים על שפת האגם.
אם אתה רוצה שאתקפל, ידידי, תצטרך להמשיך להמר.
-אני לא ידיד שלך. -ובכל זאת נתת לי המון כסף.
תשאיר אותו בסביבה ותן לו לקשקש בתקווה שהוא לא יביא על עצמו צרות.
-נראה שבינתיים הולך לי. -כן.
אבל כולנו הוכרחנו להשאיר את כלי הנשק שלנו בכניסה.
מה יקרה אם אחד מהם יופיע כאן פתאום?
בינינו, הייתי מעדיף להצליף בחגורת העור הישנה שלי
בתחת המסריח מקארי של כל כלב הודי שחי אי פעם.
תירגע.
למה לא תצא להליכה קצרה, הקטור?
לעזאזל עם זה. אני בסדר.
נתפס לי הגב הבוקר במכון הכושר.
הייתי שמח ללוות אותך החוצה, אבל אני מעדיף שלא.
מר מוקרג'י, אני מתנצל על התנהגותו.
אני מבטיח לך שזה לא יקרה שוב. אדבר איתו.
גבירותיי ורבותיי, אני מתנצל על ההפרעה.
מה אמרתי לך על שפת הרחוב הזאת במקום שלי?
הבן זונה עולה לי על העצבים.
זה לא נותן לך זכות לזלזל במועדון שלי.
אתה צודק, אחי, אני מצטער.
אם כך, זה סגור, לא תדבר יותר ככה?
סגור?
שום דבר לא סגור!
אני מבטיח שאטפל בו מחוץ למועדון.
לא.
מה זאת אומרת "לא"?
זאת אומרת שאם אתה רוצה לירות במישהו בכל פעם שאתה מפסיד כסף,
אני מציע שתחזור לשבור בקבוקי בירה בסמטאות עם החברים שלך מהרחוב.
אני מצטער, וינס. אני מכבד אותך. אני מכבד את המקום שלך,
אבל מי שלא מוציא את העצבים שלו נרקב בסוף מבפנים.
אני בהחלט מתכוון להתנקם בהודי המושתן הזה.
הוא לא יוכל להישאר פה לנצח.
מה דעתך להישאר פה לנצח?
מה אם לא תצא לעולם מהחדר הזה?
עוף מכאן.
זה שהאידיוט שבר לך את הפנס הקדמי לא נותן לך את הזכות לשבור לו את הפנים.
מזלך שהבחור פרחח ידוע.
אני מקווה שאף אחד לא צילם את התקרית בטלפון חכם.
אני רוצה שתקשיב עכשיו לידידך הטוב.
ספגת פגיעות קשות בראשך במהלך המהומה, כן?
יועץ התפקודים הקוגניטיביים שלך מייעץ לך לא למסור הצהרה
עד שנוודא שכל התפקודים הקוגניטיביים שלך פועלים באופן תקין.
גם אתה קיבלת מכה בראש?
הוא ניסה למשוך אותי הצדה, יכול להיות שפגעתי בו בעזרת היד.
זה לא משנה מי פגע בו.
מה שמשנה הוא שאסור לך להתראיין עד שנאשר זאת.
אני לא זקוק לשירותי גרירה.
אין סיכוי שאתן לך לנהוג במצבך.
לא כדאי לתת להם סיבה לעשות לך בדיקת "ינשוף".
אני יכול להחליף את הצמיג שלו ולקחת בשבילו את המכונית.
אף אחד לא מחליף שום צמיג.
אף אחד לא מוחה או מוסיף למכונית שום טביעת אצבע
עד שלא נסיים לתעד את הנזקים שנעשו לה.
מפתחות?
קדימה, זוז.
הילדים יתעוררו בקרוב. אני לא רוצה שהם ירגישו מבולבלים.
גם אני לא רוצה להרגיש מבולבל.
לא היית רוצה שהם יתעוררו וימצאו אותך כאן, עכשיו, כשאתה כבר לא גר כאן יותר.
ואם הייתי?
-אם היית מה? -אם הייתי גר כאן.
-שוב. -אתה צוחק עליי?
אני לא... הנחתי שמה שקרה אמש העיד על כך שרגשותייך התרככו כלפיי...
מה שקרה אמש מעיד על כך שהגעת לפה אחרי שהשכבתי את הילדים לישון ושיכרת אותי.
שיכרתי את שנינו.
לילה אחד של כניעה לקסמיך המפוקפקים...
את התקשרת אליי.
זו בהחלט החלטה שאני מתביישת בה.
חכי רגע.
לעזאזל, איך אספר לסבא ולסבתא? לעזאזל!
למה אתה חייב לספר להם כל דבר? הם לא צריכים לדעת.
אתה לא חושב שהם יגלו?
השאלה הראשונה שהם ישאלו ברגע שאכנס הביתה תגיד,
"איפה לעזאזל היית כל הלילה?"
טוב, בסדר.
השתכרנו, נכון?
החלטנו להישאר לישון אצלי, והתעוררנו
בחמרמורת ובכאבי ראש מטורפים.
מחכים לך במשרד היום, נכון?
כן, זה היום החופשי של ג'וליה. כן.
תיקח מונית.
יש תחנת מוניות מעבר לכביש.
תגיד להם שאני ישן עד שהכאב יעבור.
-טוב? -טוב.
כן, אני זוכר שאמרת שזו הייתה הפעם האחרונה, אבל...
יצא לך כסף מזה.
אני לא יודע, לפחות עשרת אלפים.
הלילה, שם, כן.
-בוקר טוב. -היי.
אימא, נחשי מה, אבא התגעגע אלינו כל כך
עד שהוא בא והכין לנו חביתיות בדרכו לעבודה.
יפה מצדו, נכון?
סיפרתי לה שבאתי לפגוש אותך.
פנה הציעה שנכין חביתיות.
רוצה, אימא?
איך אוכל לסרב?
לא תוכלי.
לא כדאי לך.
עזרתי לחתוך את הבננות.
באמת?
עזרתי גם לשבור את הביצים.
וואו!
אלוהים, למה אתה רץ?
-מצטער, המונית מחכה לי. -כן, ראיתי.
אני מבינה שהיה לך לילה מטורף אתמול.
-הבנים חזרו לפעולה! -קרלי, אני מוכרח ללכת.
למה עזבת את הבית בכלל?
לא עזבתי. אימא שלי הרחיקה אותי.
כן, אבל למה? נראה היה שנוח לכם כאן,
-כולכם יחד... -היא לא אמרה לי.
לא שאלת?
הייתה לי הרגשה שהיא לא מעוניינת לדבר על זה. אני מצטער.
מה שעשית אתמול בלילה, כשחיטטת לי בכיס...
-תוכל ללמד אותי? -לימדתי אותך לא להתעסק עם הדברים שלי.
משכונאי
אולי פשוט תגיד שהיא מזויפת?
ומה אענה כשהוא ישאל אותי למה גבר מבוגר נושא תעודת זהות מזויפת?
מה אומר לו? שאני סוכן סמוי?
הוא שוטר.
הוא פסיכופת.
אולי נכנסת לזה כדי לעבוד על הביטוח.
-זה לא רעיון רע. -תודה.
ומה יקרה כשהוא יריץ את השם "מריוס ג'וסיפוביק" בבסיס הנתונים?
אתה צודק, נדפקת.
אך זו לא הבעיה שלך.
הבעיה שלך היא שלא סיפרת לי מה זה אומר לחפות עליך,
ושהוד רוממותו מסכן את המשפחה שלי ושם אותה במרכזה של
דרמת שוטרים-עבריינים ושוטר פסיכי אחד
שרוצה לנקום בך על שעיוורת אותו.
הוא לא התעוור.
הם יגיעו אליי במוקדם או במאוחר, טוב?
אתה יודע,
שלא משנה עד כמה אני עצבנית עליך, ואני עצבנית...
לעולם לא ארצה לראות אותך נפגע, כן?
אם הם יופיעו...
תגידי להם כל מה שידוע לך ואיך למצוא אותי, בסדר?
וינס הוא איש מסוכן אך הוא לא משוגע.
כל עוד לא תעמדי בדרכו, אין סיבה שהוא יפגע בך או במשפחתך.
אעזור לך להגיע לחוף מבטחים, ואתה תיתן לי עשרת אלפים דולר,
אפילו אם היא כמו הכספת של אל קפונה?
אם היא תהיה ריקה, איך אשלם לך עשרת אלפים דולרים?
מהכספת הבאה.
אני רצינית. תבטיח לי שתשלם לי עשרת אלפים או שאני עושה עכשיו "אחורה פנה".
לא משעשע בעינייך שאת מבקשת את מילתו של עבריין מורשע?
הורשעת בשוד בנק.
תבטיח לי.
בסדר.
אז, אני מחכה שסבתא תצא לסידורים היומיים שלה.
אני נכנסת, אני מבקשת מסבא ערבות בעבור...
בעבור פרסטון ג'יימס קולינס השלישי.
-שהוא? -השם הראשון בלוח העצורים מאתמול.
טוב, אבקש מסבא ערבות בשביל פרסטון.
אני ממשכנת את החרא הזה
שאתה הערכת ששווה משהו על סמך הידע שלך בנושאי ביטוח.
הדבר הזה הוא ירושה משפחתית עתיקה...
יש לו ערך רגשי רב. אני חייבת לראות אותך נועל אותו בכספת.
-בדיוק. -אינך חושב
שכדאי שאוריד את תווית המחיר שרשום בה שזה עלה 15 דולרים?
תרדי ממני, בחייך, אלוהים!
טוב, נניח שהוא יקנה את הקשקוש הזה,
נניח שהוא פותח את הכספת כדי להכניס את השרשרת, איך לעזאזל אנחנו אמורים
לרוקן אותה כשהוא עומד שם, מולנו?
אנחנו לא צריכים לרוקן אותה, רק להחליף את הקופה.
אבל גם אם הוא לא יתפוס אותנו, לא נראה לך שהוא יבחין בכך שהיא נעלמה?
אחליף אותה באחרת. תראי.
והוא לא יבחין בשינוי?
-לא, דעתו תהיה מוסחת. -על ידי מה?
על ידי האישה שתחטוף התקף פרכוסים על הרצפה.
-חרא. -זה היה התפקיד שלך מלכתחילה. בסדר?
פרנק וינסלו, צפון מנהטן.
מחלקת סמים ומוסר.
איך אוכל לעזור לך?
מריוס ג'וסיפוביק.
תצטרך לדייק יותר.
השם שלו עלה באחת החקירות.
סמים או מוסר?
אל תדאג, הוא לא חשוד,
הוא סך הכול ידיד לשעבר של כמה מדמויות המפתח.
בלש, אם אחד מהאסירים המשוחררים שלי קשור לפשע מסוים,
-אתה אמור, על פי הפרוטוקול... -לא, לא הייתי אומר שהוא ממש קשור.
אז למה אתה מתכוון?
אני חושב שהתחלנו ברגל שמאל.
אתחיל ואומר שאני מניח שזאת אשמתי.
נשלחתי לפסיכולוג של המחלקה שאמר לי שאני משדר עוינות.
שמעתי שהיית בחיל הנחתים.
לא.
סליחה?
אין דבר כזה נחת לשעבר.
נראה שחצי מהחבר'ה בצוות שלי נחתים, אז...
הם הצטרפו לצבא ברגע שהם סיימו את שירותם במשטרה.
שקלת בדעתך לעשות כן?
חשבתי על זה.
אפילו למדתי סמסטר שלם בתקווה להוציא תואר ראשון בקרימינולוגיה
במכללה הקהילתית על שם הדוכסית.
מתברר שלימודי עבודה סוציאלית התאימו לי יותר.
מה שחשוב הוא ששנינו באותו הצד.
באמת? על איזה צד מדובר?
אכיפת החוק?
לא, איאלץ לחלוק עליך כאן.
למה?
אני לא כאן כדי לאכוף, אני כאן כדי להעצים.
איך אתה מתכוון בדיוק להעצים את האסירים המשוחררים אוכלי החרא האלה?
אביא אותם למימוש הפוטנציאל שלהם.
אני רק זקוק לכתובת שלו.
שמע, בלש. יש לך שאלות למר ג'וסיפוביץ'?
כתוב לו. אוודא שהמכתב יגיע אליו.
אם תרצה משהו מעבר לזה, תחזור אליי עם צו.
אתה צוחק עליי, לעזאזל?
אתה עושה מדיטציות?
לא!
חבל.
הידיד שלך מואשם בדריסת בן הדוד שלו.
- פרסטון ג'יימס קולינס השלישי -
אני מקווה שלא אכפת לך שאני שואל,
- בית הסוהר של קונטיקט - - תיק שימוש לרעה בכלי רכב -
אך איך את מכירה את הנאשם?
את ומר קולינס...
עבדתי במועדון לגברים באורלנדו פעם.
הייתי מלצרית, תודה לך.
פרסטון היה מאבטח שם. הוא דאג שאיש לא ייגע בבנות ודברים כאלה.
הוא היה הבחור היחיד שיכולתי לדבר איתו שם.
אני מצטער. אני רק...
אחרי השבץ, לפעמים,
קורה שאני מרגיש שהאצבעות שלי שייכות למישהו אחר.
לא אסכים לזה. זה מגוחך. יש לי...
-אשיג לך עשרת אלפים דולר. מצטער. -באמת אין דרך להגיע למכונית?
היא במגרש המכוניות המוחרמות, קייטי.
מגרש ההחרמות. הוא מוקף גדר תיל ויש מצלמות בכל מקום.
-מסתובבים שם הרבה שוטרים! -אז אתה בורח?
הבאת את תיק הבריחות שלך, נכון?
זרוק אותו בתא המטען, אקח אותך עכשיו לתחנת הרכבת.
למה אתה מתלבט?
אמרת בעצמך שנשרפת כאן.
אז לא תוכל להגיע לעיר, אז מה?
סע מערבה, או דרומה.
אתה תמיד נוחת על הרגליים.
ומה יקרה לאדי?
מצבו לא יחמיר מכפי שהוא כרגע.
אמרת שווינס מחבב אותו.
-כולם מחבבים את אדי. -מריוס...
קייטי!
כמה פעמים בחייך התחלת מחדש?
אני לא יודעת. חמש?
שש, אם אתה מחשיב את השבועיים שברחתי בהם לטוניקה כשהייתי בת 17.
-אשיג לך עשרת אלפים דולר. -כן.
לא הצלחת להחזיר אותה, נכון?
מצטער.
זו לא אשמתך.
כולנו שוכחים דברים לפעמים.
לא, לא. הצירוף היה ערבוב של ימי ההולדת של הבנות.
אני זוכר את היום שבחרנו אותו. לעולם לא אשכח אותו.
אולי טעית בסדר של המספרים?
לא שכחתי!
אולי הוא התאפס בטעות.
סבא, זו חוגה של שלושה גלגלים.
כדי לאפס אותה
עליך להזמין מנעולן מהמפעל שלה שיגיע עם מפתח מיוחד לפריצת המנעול.
ראית כספות כאלה בעבודה שלך בחברת הביטוח?
כל הזמן, כן.
יש סיכוי שתמצא מנעולן?
איי-ג'יי פורצי מנעולים
-הלו? איי-ג'יי? -מריוס?
היא אמרה לי שמסוכן מדי שנדבר ישירות.
לא, לא. לא התקשרתי בנוגע לזה.
התקשרתי בקשר לעבודה הרגילה שלך.
מתי תוכל להגיע לברידג'פורט?
בשעה כזאת? בתוך שעה ורבע, אולי קצת פחות.
שמע, יש לי פרויקט בשבילך.
הוא לא יהיה רלוונטי אחרי ארבע וחצי או חמש בערב.
המנעול הוא מסוג "אקסלסיור 500".
תקבל עשרת אלפים דולר אם תפרוץ אותו.
נוסף על החלק שאקבל מהפרויקט הקודם?
אמרתי לך שאין קשר ביניהם.
טוב, אני בעניין.
ככה?
בשביל עשרת אלפים? למה לא?
בכנות, אחרי מה שקרה עם צ'רלי,
אני מופתע שאתה מסכים לעבוד איתי על משהו.
צ'רלי היה הסיבה שבגללה נכנסתי לכל העסק.
אתה יודע למה אני מתכוון.
לא אשקר לך, היססתי קצת.
בסופו של דבר החלטתי שאם היא לא מאשימה אותך, מי אני שאדבר?
אני מעריך את זה. תודה.
אני בחנות המשכונות ברחוב גולד. היא קרובה לבית המשפט, טוב?
טוב. יש משהו שעליי לדעת?
כן. קוראים לי פיט מרפי.
אני חוקר של חברות ביטוח. כך נפגשנו.
אני מניח שזה יצליח. עוד משהו?
זייפת פעם התקף פרכוסים?
"דודה קרלי, רק תינוקות מנמנמים."
תודה על שהרדמת אותה.
לאנס היה פה אמש.
הוא עצר לבקר?
הוא נשאר לישון.
אלוהים! דיברנו על זה!
בואי נדלג על החלק שבו אחותי בת ה-16 נותנת לי עצות הקשורות לחיי המין שלי.
אם לא רצית לדבר על זה, למה סיפרת לי?
אלן ראתה אותו יוצא הבוקר, חשבתי שהיא הזכירה את זה.
הזדיינת איתו?
-קרלי! -אמרת לו לגמור בחוץ?
אנחנו לא מדברות על זה!
אני רק מוודאת שאת שומרת על עצמך.
את יודעת מה עלול לקרות אם לא תשמרי על עצמך ממחלות מין...
לאנס בסדר.
אלוהים, אני מקווה שהוא בסדר.
הוא עדיין יוצא עם הזונה השקרנית ההיא, טרישה?
אני לא יודעת.
אולי.
הוא לא הפסיק לקבל מסרונים ולהסתיר אותם ממני.
לפיט ולטיילור היה לילה מטורף אמש.
מה שמעת?
שפיט לא ישן בבית.
אולי הוא ישן אצל מישהי. הוא די חמוד.
הוא בן הדוד שלנו.
הוא גדל להיות הבן אדם שחשבת שהוא יהיה?
כשדמיינתי אותו כאדם מבוגר, לא הבאתי בחשבון
את שנות ההתבגרות הקשות שלו בחברת דודה מגי המשוגעת.
דודה מגי הייתה משוגעת?
קשה לקבוע על סמך המעט שאני זוכרת ומצליחה עדיין לקשר...
-מה זאת אומרת לקשר? -מה?
אני ניסיתי במשך זמן רב לקשר פרטים הקשורים לאבא ולאימא,
אך מפני שאיש במשפחה לא מדבר איתי על כלום,
אין לי כל כך עם מה לעבוד .
אחרי שאבא ואימא...
מצאתי מכתבים.
בעצם, לא ממש מצאתי אותם, הוצאתי אותם מפח האשפה.
כנראה אודרי מצאה אותם כשהיא עברה על החפצים של אימא...
ג'וליה! מה היה במכתבים?
מתברר שאחרי שדודה מגי ברחה אימא והיא שמרו על קשר.
במשך זמן מה, לפחות כמה חודשים.
אני לא מאמינה שלא סיפרת על זה עד עכשיו!
זה לא עניין גדול כל כך.
רק המכתבים ממגי לאימא נמצאים שם. המכתבים שאימא כתבה למגי אינם.
נראה שאימא ניסתה לשכנע את מגי לחזור
וליישר את ההדורים עם אודרי. זה די עצוב אם את שואלת אותי.
לא משנה, אני עדיין רוצה לקרוא אותם.
תעשי לשתינו טובה ותדאגי שאודרי לא תשיג אותם.
כן, סגור.
היי, זה שוב אני. אני צריכה שתתקשר אליי חזרה.
אני מבינה אותך לגמרי. העיכוב לא...
הוא נגרם עקב אילוצים שאינם...
שאינם בשליטתנו, אבל לא אוכל להמשיך עוד זמן רב
לשדוד את פיטר כדי לשלם לפול. אם תוכל...
סליחה, תיבת הדואר מלאה.
הנכד שלי אומר שזו לא תהיה בעיה בשבילך.
הוא אומר שתוכל לפרוץ את המנעול מתוך שינה.
ובכן, אדוני, איך אומרים, אין הנחתום מעיד על עיסתו...
בו לוקלי?
אוטו! מזמן לא התראינו.
כן. הכול בסדר?
הכול מעולה, אני רק צריך שפיט יתלווה אליי.
לא נולדתי אתמול, בו.
אם קרה משהו לטיילור, אני מצפה ממך לומר לי זאת מיד.
לא, אני נשבע, אוטו, הכול בסדר, טיילור בסדר גמור.
הוא רק ביקש ממני לאסוף את פיט
ולקחת אותו איתי לתחנה.
טוב, אנחנו בדיוק באמצע משהו...
למה לא תחזור לקחת אותו אחרי שנסיים כאן?
אני חושב שזה לא סובל דיחוי.
טוב, בסדר.
טוב, קרי ראסל, שמור את הסודות שלך לעצמך. אני לא רוצה לדעת דבר.
שמע, אתה זוכר על מה דיברנו אתמול בלילה?
על ה"מצב" שלך?
כן...
גם אני הסתבכתי במשהו. לא הזכרתי זאת אתמול בלילה,
אבל יש לה המון מה להפסיד, ואני...
בכל אופן, הטלפון שלה נמצא במכונית שלי, טוב?
אם מישהו ימצא אותו...
הם לא מפסיקים לשאול אותי פה שאלות, מבין?
בו אמר שאם אתקרב למגרש המכוניות המוחרמות
הוא יעקור לי את הריאות ויחרבן לתוכן.
אני לא יכול לבקש מהבחורים פה להביא אותו כי הם מכירים אותה
והם מכירים את בעלה המזדיין והם יזהו מיד את הטלפון הנייד שלה
מפני שיש לו כיסוי ורוד מנצנץ.
אתה מבקש ממני ללכת למגרש המכוניות ולהביא לך את הנייד של החברה שלך?
זה בסדר מצדך?
כן.
"אתמול בלילה סוף סוף סיפרתי לפיט מה קרה,
מדוע עזבנו."
"אתמול בלילה סוף סוף סיפרתי לפיט."
היי, מה נשמע?
זה לא מצליח לנו.
כן?
הכספת הישנה הזאת קשה לפיצוח יותר ממה שחשבת.
חכה, חכה... אולי... כן!
תראה.
מוכן?
מה לעזאזל...
מה?
אלוהים אדירים!
אלוהים, אלוהים אדירים!
הבוס אמר לי להביא אותך, לכן הבאתי אותך.
רק אמרתי, שאם הסתבכתי במשהו, אשמח שתעדכן אותי על כך.
תחזיק את הדלת, אחי.
אתה לוקח את הגברת?
הגברת נשארת כאן. וינס ביקש שאקרא לרופא.
מישהו נפצע?
יש לי שכנה שעוזרת לי בכל מיני דברים מדי פעם בפעם.
מה, אתה מזדיין איתה?
אחי, היא בת 75. היא משגיחה בשבילי על האש פאפי כשאני חוזר מאוחר.
בכל אופן, היא סיפרה לי על שיחת הטלפון הקטנה שעשית על הגג
אתמול, אחרי שהשתחררת באורח פלא מהאזיקים שלי.
היא אמרה לך ואתה אמרת לווינס. נפלא!
מכל האנשים בעולם שסמכתי עליהם שלא ילשינו.
על מה אתה מדבר, אידיוט? הוא משלם לי את החשבונות.
אתה רק אוכל את האוכל שלי ומחרבן בשירותים שלי. בוא.
באמת, אחי.
אמרתי לך שאני לא מביאה את הכלבה.
אתה יודע כמה זמן עבר מאז שהיא חרבנה כאן בטעות?
אם תניח מגבות על הרצפה היא תחשוב שאתה רוצה שהיא תחרבן עליהם.
-וינס, סך הכול אמרתי לריצ'רד... -שקט.
אחרי שסיימתי את ההכשרה,
הוצבתי ביחידה לשמירה על השכונה בברונסוויל.
זה היה בתקופת המאפיות הישנות, זוכר את התקופה ההיא?
אף אחד מכם לא זוכר, אתם צעירים מדי.
בכל אופן, שיעור הרציחות בעיר היה גבוה פי ארבעה אז, לעומת היום.
לילה אחד יצאתי לסיור בשכונה עם השותף שלי.
הוא היה שוטר שחור קשוח, לוני צ'רצ'יל.
לוני היה ענק, כמעט כמו מוחמד עלי, כן?
סיירנו באותו הלילה, ופתאום קיבלנו שיחה בקשר
שדיווחה על שוד בחנות של לטינו-אמריקאים.
הגענו לזירה בדיוק כשהאידיוט ניסה לברוח מהחנות.
לפני שהספקנו לעצור את הניידת, בום!
הוא ירה עלינו!
מה לעזאזל?
ירייה אחת! היא לא התקרבה אלינו
ואני חושב שהוא לא התכוון לירות בנו בכלל. ועדיין...
הוא העיף מבט קצר בלוני וחרבן במכנסיים.
הוא זרק את האקדח כאילו הוא עולה באש.
מתברר שהעבריין הקטן היה ילד.
תפסנו אותו כמה פעמים בעבר. הוא נהג למכור סמים בקרן הרחוב.
היינו מחטיפים לו מכות מדי פעם בפעם ומשחררים אותו באזהרות.
"שלא נתפוס אותך שוב בשכונה הזאת, לעזאזל!"
דברים כאלה.
זה היה שונה אז.
הילד הזה, קראו לו טרנס.
הוא לא היה יותר מבן 17.
הוא היה מסוג הבחורים שמחייכים כשהם נלחצים, אתה יודע?
גם כשהרבצנו לו הוא המשיך לחייך.
משהו מיוחד.
הוא היה מסתכל בנו בעיני העגל החומות והגדולות שלו.
בחיי.
במקום לעצור את הילד ההוא ולהביא אותו לתחנה,
לוני הכריח אותי לקחת אותו
לרחוב נידח כזה, שאפילו כלבים לא עוברים בו, אתה יודע?
שכל החלונות בו שבורים ומכוסים בקרטונים.
דפי עיתונים ישנים עפו ברוח, ובכל מקום היה ריח של מריחואנה ושתן.
לוני משך את הילד החוצה מהמכונית,
השכיב אותו על הרצפה בפנים שפונים מעלה ותפס את הזרוע שלו.
הוא קיבע אותה בין שתי לבנים, ואמר לי, "קפוץ עליה".
בשתי הרגליים, הכי חזק שתוכל.
תכוון מעל למרפק.
בום! כן?
אם תשבור מרפק בצורה כזאת, הוא לעולם לא יתאחה כמו שצריך.
חוץ מזה, עורק היד עלול היה להיקרע, והוא היה מאבד את היד לנצח.
טרנס ידע את זה,
והוא פחד. הוא חייך והביט בי בעיניו הגדולות והעצובות.
ידעתי שהוא פוחד, אז לקחתי את לוני הצדה
ולחשתי באוזנו, "תראה, לוני,
הוא ילד, טוב? הוא עשה טעות, כן?
אני חושב שהבהלנו אותו מספיק", וכן הלאה וכן הלאה.
לוני הסתובב אליי ולחש לי חזרה,
"אתה רוצה ללמד את הילד הזה לקח?
אתה רוצה לעשות לו טובה אמתית?
תן לו משהו שיזכיר לו אותנו לתמיד."
טוב, אני... אתה יודע,
לוני הבין שאני לא מתכוון לעשות את זה.
הוא לא הצליח לשכנע אותי.
בלי לומר דבר, הוא הרים את הילד והניח אותו חזרה בניידת.
חזרנו לתחנת המשטרה, תיעדנו את המקרה, ונגמר הסיפור.
שבע או שמונה שנים אחר כך
שמעתי שבלש נהרג
במהלך פשיטת סמים על אחד מהשיכונים בברונסוויל, כן?
היורה ברח.
היום, המשטרה אף פעם לא עוברת בשתיקה על מוות של שוטר בתפקיד.
באותה התקופה, איבדנו חברים לצוות על ימין ועל שמאל.
לא התייחסתי לזה יותר מדי,
עד ששמו של היורה הגיע לאוזניי.
למחרת בבוקר,
נחש מי בא לבקר אותי?
לוני.
באותו הרגע חשבתי לעצמי, טוב, בסדר, אני יודע.
התכוונו לנסוע לקווינס.
התכוונו להגיע להלוויה של השוטר המת, מתוך כבוד.
זה המעט שיכולתי לעשות, אתה יודע.
ואולם, במקום לנסוע לקווינס...
פנינו לניו ג'רזי.
לוני הגיע להתפצלות המזלג ופנה לכיוון סקוקוס.
בהתחלה, הרגשתי הקלה,
מפני שלא רציתי באמת לפגוש את האלמנה האבלה
ואת הילדים הבוכים שלו עם הנזלת שנמרחת להם על הבגדים וכל החרא הזה...
אבל אז, לוני ירד מהכביש,
ונהג לכיוון השטחים הפתוחים.
עכשיו...
עוד לא פחדתי באותו הרגע. עוד לא,
אבל ידעתי כמה גופות קבורות שם.
חשבתי לעצמי, בחייך,
אין סיכוי שלוני יפגע בי, לא משנה עד כמה הוא עצבני כרגע,
רק מפני שריחמתי על הילד ההוא.
אין מצב.
הוא ירד מהכביש,
יצא מהמכונית והוביל אותי לשיחים. כן?
השיחים האלה היו גבוהים יותר משנינו בחלקים מסוימים, מבין?
פילסנו את דרכנו בין השיחים, ופתאום, משום מקום,
הגענו למין שטח פתוח קירח,
ושם ראיתי אותם. היו שם בערך 12 בחורים.
הם לא לבשו מדים, אך יכולת לראות שכולם שוטרים.
כולם החזיקו אתים ושקיות של סיד
ועמדו מעל לבור מלבני גדול שהם סיימו לחפור.
התחלתי להתחרפן קצת,
ואז מתחתי את צווארי וראיתי
אדם על ברכיו ממש בקצה הבור.
אני לא יודע במשך כמה זמן הם הרביצו לו,
אך הראש שלו היה נפוח כל כך עד שכאב לי להסתכל עליו.
יכולתי לראות שהוא עדיין מביט בי בעיניו העצובות,
אלא שהפעם הן היו חריצים קטנים שנותרו מהעפעפיים הנפוחים שלו.
הוא עדיין חייך בעצבנות,
רק שלא נשארו לו כמעט שיניים, וכל הפה שלו דימם.
יכולתי להרגיש את השוטרים מביטים בי,
מפעילים עליי לחץ חברתי.
אין לי מושג מה לוני סיפר להם, לעזאזל,
אבל לוני דחף לי פתאום מבער ליד,
ולא היה על הידית סרט הדבקה. אתה יודע למה?
מפני שברגע שזה אמור היה להיגמר
הם התכוונו להשליך את המבער פנימה לבור, עם המזדיין ההוא.
הם ידעו שהסיד ימחק את טביעות האצבעות מהגופה.
בכל אופן, הוא הניח את האקדח בידי,
והביט בטרנס שרעד מפחד בעודו כורע על ברכיו.
פניו הנפוחים הביטו בנו בתקווה שלא נהרוג אותו.
לוני ניגש אליי
ולחש באוזני,
"טוב, מזדיין. שברת, שילמת."
-וינס, תשמע, אני... -לא, אדי. אדי.
מוטב שלא תאמר דבר.
הלו?
טוב, לפי החישוב שלי,
כדי לעמוד בזמן שסיכמנו,
היית אמור כבר להשיג שישים אלף דולר.
מה אתה עושה? התקשרת לשגע אותי?
אתה משחק אותה גבר?
לא, התקשרתי אליך מפני שאדי צריך לשמוע את קולו של אחיו כרגע.
תביא את המזמרה.
רגע, מה? לא! לא! חכה, חכה, וינס! רגע! חכה, לא!
עזוב אותי! אל תעשה את זה! עצור! לא!
וינס, עצור, בבקשה!
וינס, אמרתי לך שאטפל בזה.
לא, לא!
מריוס, אתה עדיין על הקו?
וינס, תקשיב לי,
בילית את כל חייך בבניית מוניטין של אדם העומד במילתו.
אם יתגלה שחתכת לאדי את האצבעות לפני סוף השבוע,
תפגע אנושות בשם שלך, אתה שומע?
וינס, אני מתחנן לפניך.
אני מעריך את דבריך, מריוס, אך זה בין אדי לביני.
-בוא נחכה רגע. -היי.
וינס, אתה רוצה אותי? אני פה!
מאוחר מדי בשביל זה, מריוס.
אם אתה רוצה לעזור לאחיך, כדאי שתעזור לו להתמקד בזיכרון חיובי כלשהו.
לא, לא! מריוס! תגרום לו להפסיק!
אני פוחד! בבקשה, מריוס! תגיד לו להפסיק!
שברת, שילמת.
מריוס, בבקשה! בבקשה, בבקשה, לא! לא!
בבקשה, מריוס, אני פוחד! בבקשה תגיד לו להפסיק!
אדי, תקשיב לי.
זוכר את יום ההולדת התשיעי שלך?
לקחתי אותך לפארק השעשועים בקוני איילנד,
ונאלצנו להתגנב מתחת לאף של הכרטיסן מפני שהיית קטן מדי.
כשעלינו על רכבת ההרים הראשונה, אתה זוכר מה אמרת לי אז?
אדי, מה אמרת לי?
אמרתי שאני פוחד.
ומה אמרתי לך?
להניח את הראש שלי על החזה שלך,
לעצום את עיניי
ושאתה תפחד בשביל שנינו.
מריוס?
אני פוחד. ד בשביל שנינו.