Grönt. Det är det jag minns mest.
Den gröna nyansen.
Det kan ha varit det vackraste jag sett.
Bara färgen.
Vi var bara inne när vi sov
och inte ens då alla gånger.
Och det fanns en gunga.
Varje sommar
gick den sönder och varje sommar fixade morfar den.
Och äpplena.
Äpplen är inte som förr.
Jag vet inte vad de har gjort...
Pete, kan du hålla käften?
Inget är som förut längre.
Lamporna släcks.
Tre år här inne.
Det känns som jag tillbringat varje ögonblick med att lyssna på skiten.
"Pete hade perfekta somrar. Pete hade perfekta morföräldrar."
Alla pengar från borgensfirman, men de älskade dig ändå. De hade tid
för dig tills mamma gjorde dem förbannade för tjugo år sen.
Det är sant.
Och det gör dig förbannad för det var bättre än ditt liv.
Vad det nu var.
Jag vet att ditt liv var värre än mitt.
Jag har åtminstone social kompetens.
Du är en bedragare.
Ja, jag har självförtroende.
Jag ger folk självförtroende, de ger mig sina pengar.
Du försökte råna nån med pistol?
Jag slipper ut om två dagar.
Du får inte ens villkorligt förrän om två år.
Så mitt liv är bättre än ditt.
Så antingen hade jag ett bättre liv än du, eller så betyder skiten ingenting.
Hur som helst, bara sluta prata.
Okej?
Tjugofyra timmar, Eddie. Herregud.
Det första jag ska göra? Mörda en ostburgare på Donovan's.
Ja, de har goda burgare.
Okej, lillebror. Vi ses imorgon.
Är allting bra?
Nej, Marius, det är det inte.
-Du kan inte komma hit. -Vad menar du?
Det är Vince, vi är skyldiga mer än jag trodde.
-Mycket mer. -Jaså? Hur mycket?
-Hundra tusen. -Va?
Det var det från början. Jag har betalat honom,
du har betalat honom. Vad hände?
Han sa att det är ränta för de tre senaste åren.
-Och det säger du nu när... -Jag fick precis veta det.
Han vill se mig död, eller hur?
Jag vet inte.
Men han har folk som väntar på dig när du kommer ut, så...
Jag måste prata med honom och...
Jag tror inte att det går att prata längre, Marius.
Åtminstone inte för dig.
Han gillar mig, så jag kan försöka prata med honom.
Men för tillfället måste du gömma dig.
Eddie.
Du måste gömma dig.
Ja, okej.
Pratar du inte längre?
Det var ditt råd.
Du hade rätt, mitt liv suger.
Jag hade en pappa jag aldrig träffade,
och en mamma som bara var där när hon inte hade en nål i armen,
och ett dussin fosterföräldrar,
varav bara tre som verkligen brydde sig.
Och du hade...
kärleksfulla morföräldrar.
Det får mig att tro att nåt är möjligt.
Om du vill prata om det...
Farmor var min favorit.
Hon tog inte nån skit från nån.
-Jaså? -Ja.
Alla var rädda för henne.
Var ligger gården?
Hej, älskling.
Vänta, ursäkta.
Vi väntar på en vän.
Marius Josipovic. Han blir frigiven idag.
Är ni hans bröder?
Hans vadå?
Nej.
Bara en hållplats. Det är inte Blue Line.
Men mina bröder kommer och möter mig.
Så spännande för dig.
Och min pappa är med dem.
Han skulle inte komma med, men han ville inte stanna hemma.
Min pappa vet inte att jag satt i fängelse.
Han hade en hjärtinfarkt strax innan jag åkte in
och sen en till förra månaden
och min mor tror att sanningen tar livet av honom.
Vi lyckades hålla det hemligt i tre år.
Vill du att jag ska förstöra det nu?
Stanna bussen vid nästa trafikljus, öppna dörren och jag hoppar ut.
Jag går resten av vägen och ger min pappa en kram.
Som en normal son.
Tack.
"En hockeyspelare spelar där pucken finns.
En bra hockeyspelare spelar där pucken kommer att vara."
Vem sa det, Bobby? Vem?
Nate, jag har ingen aning.
Ingen passion.
Hej, jag är lite vilse här.
Hej. Du har en accent. Varifrån kommer du?
-Jag? -Ja.
Från Montreal, Kanada.
Jisses. Jag avskyr Kanada.
Ursäkta.
Bobby, hörde du det?
Jag förolämpar honom och han ber om ursäkt!
Kanadensare! Otroligt!
Jag skämtar bara. Jag älskar Kanada!
Jag förlorade oskulden på en strippklubb i Montreal.
Pappa betalade. Mannen var ett helgon.
Kom hit, jag ska hjälpa dig.
Han vet ingenting, kom hit.
Kom igen!
Okej, jag ska...
Jag ska gå dit.
Men vi är här, eller hur?
-Vill du till Albany? -Ja.
Ta tåget! Gå ut, sväng vänster, gå rakt. Du kan inte missa det.
Bra! Tack.
Jag promenerar för jag hörde att det skulle bli mer snö.
Bartender, en drink till vännen här.
Och citatet var Gretzky.
Hörde du det, Bobby? Gretzky,
Hej, mormor. Morfar.
Det är jag, Pete.
Pete.
Vill du ha lemonad?
-Jag skulle älska... -Han avskyr lemonad.
Audrey.
Jag tänkte säga att jag älskar vatten, om det går bra.
Men tack för att du tog med det.
Okej.
Tack, morfar.
Var det inte ett äppelträd där ute?
Det dog för några år sen.
Var bygger du trädkojorna nu, morfar?
Var har du varit de senaste 20 åren?
Jag menar, var har du bott?
Är du gift? Har du barn?
Så mycket att ta igen.
Hur mår mamma?
Jag har inte pratat med henne på tre år.
Vad hände?
Ni vet hur hon är. Hon förlåter inte så snabbt.
Det kanske går i arv.
Det hon gjorde mot oss var oförlåtligt.
Jag bjöd hela familjen på lunch.
Alla dina kusiner.
Trevligt.
Min mormor tycker att din mamma är en galning.
Jag är hans mormor också, och jag har inte sagt så.
Ingen fara. Hon säger att jag också är en galning.
Det har jag inte sagt.
Så gulligt.
Är det en ny blus?
Nej.
Den är Laneys. Jag lånade den sist jag sov över hos henne.
Den är fin.
Julia, du är precis som jag minns dig.
Jag hade sneda tänder och flätor.
Och du var vacker.
Var är dina föräldrar?
De är döda.
Carly.
Är det lättare för alla och jag säger att "de är avlidna"?
De är avlidna.
Våra föräldrar dog i en bilolycka för tolv år sen.
Sen fick morfar en stroke.
Jag mår bra.
Du glömmer saker, morfar.
Alla glömmer saker.
Han kan inte gå så bra, så han kan inte jobba.
Jag kan jobba.
Han kan inte jobba, så jag får jobba.
Jag kan jobba!
Du behöver inte jobba.
-Jag borde ha pensionerats för tio år sen. -Du kan göra det imorgon.
Och sen då? Ska du ta över?
Julia har jobbat på företaget i några år.
Hon har varit till stor hjälp.
Du gjorde ett bra jobb med att sköta allt när jag var sjuk för några veckor sen.
Rodnar jag?
Men vi tjänar pengar på att veta vilka vi kan lita på och inte.
Och ursäkta, men om det var nåt du var bra på,
så skulle dina barn ha samma färg på ögonen.
På riktigt.
Var studerade du ekonomi?
Ursäkta. Du jobbar för familjeföretaget, eller hur?
Obligationer och aktieandelsfonder?
Jag tänkte att du skulle ha en businessexamen.
Obligationer.
Inte?
I din tioåriga hjärna,
är vi en rik familj inom obligationer?
Vi är inom borgensbranschen.
Och absolut inte rika. Jag kan inte åka på klassresan i år.
Nog om oss.
Pete, du berättade aldrig vad du har gjort.
-Vad sa du? -Hur du tjänar pengar?
Jaså det.
Lite av det ena och lite av det andra.
Jag har gjort utredningar för ett försäkringsbolag.
Spårat värdesaker, hittat försvunna.
Spanat på folk med fejkade skador.
Du skämtar!
Hur länge planerar du att stanna?
Några dagar.
Va? Vi har inte sett dig på 20 år
och du tror att du kan försvinna igen på två dagar?
Speciellt när vi behöver dig? Vår skip tracer har slutat.
Jag vet, men min arbetsgivare väntar på mig, så...
Nonsens. När familjen ber om hjälp säger man inte nej. Vi insisterar.
Mormor!
Taylor.
Morfar!
Pete!
Okej.
Det var så länge sen.
-Okej. -Lugna dig.
Oskiljaktiga varje sommar, tills vi var tolv.
-Som om vi var... -Oj!
Som om vi var samma person och sen ingenting.
Det är så fel. Fattar du?
Minns du kräftorna?
Ja.
Jag skrattar ännu åt det.
-Minns du Seans reaktion... -Visst.
-...när jag nästan sköt en. -Herregud.
Han härmade honom varje gång vi såg honom i åratal.
Gör det! Kom igen. Ge mig en liten försmak. Kom igen!
-Nej. Jag är inte... -Snälla? Bara lite.
Kom igen, gör det! Du måste komma ihåg. Kom igen.
Han grät.
Och? Och vi...
Han grät och sen skrattade vi åt honom.
För att det var hysteriskt roligt.
Vi var barn
och jag är säker på att stackars Sean har kommit över det nu.
-Men det är bara så... -Enhet 19.
Ja.
Enhet 19. Vad är det?
Vi har ett familjebråk på County Road Eight. Är du i närheten?
Ja.
-Jag kan vara där om tio minuter. -Tio-fyra.
Förlåt, jag måste sticka.
Du är en...
Snut. Ja.
Saker har förändrats, eller hur?
Åtminstone en av oss är på rätt sida om lagen.
Det var lätt. Jag lät dig komma enkelt undan.
-Vi ses. -Vi ses, Taylor.
Oj, vad bra. Han är snut.
Ja.
Marius, mår du bra?
Ja. Men jag tror inte att jag kan stanna här.
Resurspotentialen är mindre än jag trodde och riskerna större.
Okej, men du är i säkerhet.
Var är du?
Jag kanske borde prata med Vince.
Ja, du är bra på det,
på att lugna folk och få dem att ge dig saker.
Säg var du är. Jag hämtar dig.
Igår sa du att jag inte skulle slippa undan med att prata.
Det var din idé.
Igår trodde jag att du hade möjligheter. Idag säger du att du inte har det.
Sant.
Så var är du?
Jag är i stan. Jag sms:ar adressen.
-Vi ses imorgon bitti. -Okej.
-Hej. -Herregud!
Jäklar! Du skrämde skiten ur mig.
Förlåt, jag såg dig inte.
Vad lyssnar du på?
Norsk dödsmetall.
Det stänger ute ljudet av mormor och Julia som bråkar.
Ja.
Ja, det är jobbigt.
Jag vet hur det är att vara bland folk som bråkar.
Ibland behöver man få vara ifred.
Okej, så...
bara så jag förstår, det är nu som vi ska få kontakt, eller?
Vad menar du?
När du säger nån skit om hur du förstår vad jag går igenom
och så är vi plötsligt bästisar?
Oj.
Jag vet inte var det kom ifrån.
Och jag är uppriktigt lite förvånad,
för jag täckte för dig där ute.
Täckte hurdå?
Jaså? Ska vi spela det spelet?
Kom igen. Du stal blusen.
Okej.
Så du tror att jag stal en blus
och nu är vi polare för att du inte skvallrade?
Vem är tjuven?
Faktum är att jag glömde ta av etiketten.
Så det var därför du rev av den innan nån annan såg.
Mitt misstag, okej, du stal den inte.
Varsågod, förresten.
Eddie, din jävel.
Bara kör.
Le inte. Man får inte le för passfotot.
Kom tillbaka om femtio minuter. Enbart kontanter.
Hej, Joseph.
Marius.
Jag visste inte att du kommit ut.
Ja. Precis.
Du ser bra ut.
Kan inte klaga.
Ingen hade lyssnat ändå.
Jag gissar att det inte är för att småprata?
Nej, jag behöver papper.
Du har åldrats.
Fängelseår är som hundår.
-Men du lever i alla fall. -Joseph...
Jag klandrar dig inte.
Om Charlie... Ibland går det bara snett.
Det är livet vi väljer. Livet han valde. Upp med hakan.
Har du hört av Porter?
Sist vi pratade...
lät han gammal.
Vad är det du behöver?
Bara ett körkort med ett hologram.
Det måste vara vattentätt.
Det är det enda sättet.
-När behöver du det? -Nu.
Delstat?
Washington? Här är uppgifterna.
Har du en kontanttelefon?
Nej.
Men jag har nåt bättre.
En IMS eye-catcher.
Den skapar slumpmässiga vilseledningar mellan mobilen och masten.
Din position blir helt ospårbar.
Jag har inga pengar.
Ingen fara.
Men det gör oss kvitt.
Eller hur?
Ja.
Okej.
Peter Murphy, kom tillbaka om en timme.
Du är inte så bra på det där.
Jag gillar dig inte ändå.
Har du nånstans att bo?
Inte i stan.
Vinces gorillor söker mig.
Visste du att Eddie försökte leverera mig?
Eddie försöker bara överleva.
Han är inte den enda.
Jag klandrar honom inte.
Vince tror att jag är skyldig honom hundra tusen.
Det är olyckligt, men det förändrar inte riktigt nåt.
Inte direkt.
Vill du fortfarande göra det här?
Vill du?
Om man inte kan få rättvisa, kan man få hämnd.
Hur många gånger i livet
får man chansen att göra en Turk?
Hans sista flaska.
Jag har sparat den.
Jag vet inte vad han tycker om pappersmuggar, men...
Han hade druckit Pappy från trasan om han kunde.
Vi sparar resten till slutet.
KÖRKORT
KLASS D MARIUS JOSIPOVIC
FÖDD: 17.12.75
Fader vår som är i himlen,
helgat varde ditt namn.
Tillkomme ditt rike, ske din vilja,
såsom i himmelen så ock på jorden.
Ge oss idag vårt dagliga bröd.
Inled oss icke i frestelse...
Du hade rätt. När familjen ber om hjälp säger man inte nej.
Jag tar jobbet.
Amen.
Hej! Har det hänt nåt den här morgonen?
Vi har en som stuckit.
Vem då?
Brad Lewis.
B och E?
Det menar du inte.
Jag trodde inte att den ungen hade stake nog att sticka.
Ta Pete.
Brad är en idiot och en fegis. Jag tror inte att jag behöver backup.
Perfekt. Det ger Pete en chans att lära sig ett lätt fall.
Ta honom.
Det står "Abraham Persikof", inte "Brad Lewis."
Jag måste ha sagt fel.
-Va? -Vi betalade en 20 000 dollar borgen
för Abraham Persikof.
I morse skulle han ha varit på ett förhör före rättegången. Han dök inte upp.
Om han inte dyker upp nu, dyker han inte upp till rättegången,
om han inte kommer till rättegången får vi inte betalt.
Vart ska vi?
Vi börjar vid hans mammas hus. De springer dit där de känner sig trygga.
"Kolla databaser, röstlängder, och senast kända adress.
En skippare springer dit där de känner sig trygga." Du sa det.
Så vi ska bokstavligen följa boken?
Alla älskar sin mamma.
Fel uppfart.
Jag ska gå till adressen hos nån som inte ljuger, bedrar,
eller stjäl för att skydda personen som vi försöker sätta i fängelse, okej?
Det här är en bra plan, du går dit, jag går hit,
och vi jobbar tillsammans, men separat.
Om du skyddar honom, hjälper du honom inte.
Om han har ringt dig...
Om han hade ringt, hade jag sagt det.
Jag är rädd att nåt hemskt har hänt honom.
Okej. Här.
Tack.
Har Abraham en flickvän som han kan ha vänt sig till?
Jag tror inte det är nåt seriöst nu.
Och han har nånsin gjort renoveringar? Eller ombyggnader?
Va? Jag förstår inte varför det spelar nån roll.
Jag vill veta vart han skulle åka när han behöver...
Orsaken jag frågar är för att...
när han behövde nånstans att sova, var brukade han bo?
För ungefär fem år sen, kollapsade hans tak.
Det var en sån röra.
Så mycket blev förstört, så många minnen.
Och vem bodde han hos?
Jag tror... Hans vän, Stuart.
Har du hans efternamn, adress, telefonnummer?
Han är i byggbranschen.
Tänk om han är skadad? Eller varit med om en olycka?
Jag har redan ringt sjukhusen och bårhuset.
Har du?
Du får inte bryta dig in. Om du blir fast förlorar vi vår licens.
-Hon ljuger. -Hur vet du det?
För att grannen såg Abraham där fyra gånger de senaste tre dagarna.
Två gånger över natten.
-Den subban. -Ja.
Ja, hon är en subba.
-Nej. -Nej, nej.
Vad gör du? När en lögnare blir påkommen erkänner de inte.
De bygger en större lögn.
Vi väntar på att han kommer tillbaka.
Det första hon gjorde efter att du gick ut
var att ringa och varna honom.
Dessutom vet jag vart han går.
Stal du hans dator?
Vet du vad? Om vi fångar honom, kan du ge tillbaka den.
Om inte är han skyldig dig åtminstone den.
Jag vet vart han gick.
Rocky Point travbana
Han går för att få sin tripp.
Där är Knees Magic nu främst på banan,
med No-No-Kaleem på utsidan längre ner.
Jag köper det inte. Han är på flykt och borde hålla sig undan...
En spelare på flykt är ändå en spelare. Vi är de vi är.
Så du är samma skitstövel som du var när du var tio?
Jag avgudade dig och du var inte så snäll mot mig.
Jag var en annan person då. Jag var tio, okej?
Så det betyder att jag vann det grälet.
Han är här.
Skinnjacka.
Är det Abraham Persikof? Var är akten?
Akten du inte brydde dig om att titta i?
-Känner du honom? -Nej.
Du beter dig som du känner honom. Du verkar rädd.
Ja, han är kriminell.
Han är inte våldsam. Han är åtalad för skattebrott.
Tänk om han inte är det?
Om du vet nåt, säg det.
Innan vi gör nåt alls
borde vi veta vem vi har att göra med.
Här är planen.
Och de är iväg. Buddy Brave på insidan med en snabb start. Billy Boy i mitten,
följd av Almost Heaven, Time To Go och Red Tail...
Abraham. Du måste följa med mig.
Seriöst?
Snälla, gör det inte svårt.
Herregud! Jag är så ledsen!
Jag hörde fotsteg och jag...
Jag vet inte hur, du var de första fotstegen.
Nej, han kom förbi här.
Nej, han måste ha vänt i korridoren.
Han kanske gick in i ett rum.
-Det ekar och... -Nej.
Du lät honom komma undan.
Du måste ha låtit honom komma undan.
Varför lät du honom komma undan?
För att jag...
Jag känner honom.
Va?
Han kunde ha dödat oss.
Abraham Persikof är ingen skattebrottsling.
Det kanske han är, men vem bryr sig?
Han heter Max Peron och under det namnet har han byggfirma, beskydd,
och bedrägerier i Long Island.
Och han har antagligen dödat ett halvt dussin personer.
Hur känner du honom?
Jag känner bara folk han känner.
Du har inte träffat mig på tjugo år. Jag har haft ett liv.
Du är avskedad.
Vad du än betalade för honom, borde du avskriva det.
Jag bryr mig inte om det är miljoner, inte värt att dö för.
Om han går fri, missar jag nästa betalning på vårt lån.
Banken börjar återta tillgångar.
Våra morföräldrar förlorar sitt företag, kanske gården.
Våra morföräldrar startade det här företaget.
Mina föräldrar träffades i den här branschen.
Bilolyckan skedde när de jobbade på ett fall.
Företaget är den här familjen.
Och det ska inte ta slut för att jag litade på fel kille igen.
Så ja, jag ska hitta honom och jag ska ta honom med mig.
Du behöver mig.
Jag känner honom, jag känner den här världen.
Nån borde ha sagt att det var en dålig plan.
Det var en bra plan tills du förstörde den!
Planer att springa efter folk och tackla dem, är inga bra planer.
-Är du rädd för slagsmål? -Ja. Jag gillar mitt ansikte.
Har du nånsin fått en knytnäve i ansiktet? Det gör ont.
Det finns alltid ett bättre sätt. Alltid ett smartare sätt.
Och om det inte finns det, så är det en bra idé att fly.
Kan vi gå härifrån?
Taylor kan ringa med info.
Jag borde inte se på andras kreditkortsuppgifter utan domstolsbeslut.
Du säger det varje gång och ger mig infon ändå.
Varje gång är det värt att påminna dig om att jag inte gillar det.
Om det gör dig obekväm
kan du ge ut en efterlysning så går vi härifrån.
Federala åtal.
Vi har ingen jurisdiktion.
Okej. Abraham Persikof har tre kort.
Flyg, tåg och bussar.
Han måste försöka åka långt härifrån.
Nej, jag har några taxis, några luncher.
Max Peron då? Har du kollat hans kort?
Scrolla.
Ett hotell i New York för några veckor sen,
en välgörenhetsdonation och några taxis.
Inga flyg eller tåg.
-Jag känner dig, -Va?
Varifrån känner jag igen dig?
Jag tror att du har fel.
Det tror jag inte.
Nej.
Vänta lite.
Du är min unges fotbollstränare, eller hur?
Nej. Folk misstar sig ofta på mig.
Jag tror jag har ett vanligt ansikte.
Herregud.
Nya debiteringar på Persikofs kort.
För två timmar sen köpte han en flight från Hartford till Buffalo.
Gränsstad.
När går flyget?
Om mindre än en timme.
Okej, Tack, Taylor.
Okej.
Det här är perfekt. Inte hur du kör.
Men flygplatsen är kontrollerad, så han har inget vapen.
Ja, perfekt.
Om flyget går, försvinner vårt företag med det.
Tyvärr är flighten till Buffalo utsåld.
Okej.
Två biljetter till Fort Lauderdale klockan 17.20.
Vill ni till Buffalo eller Fort Lauderdale?
Får vi bara åka om vi har en god orsak?
Hej, mormor.
Julia, du anar inte vem morfar stötte på.
Brad Lewis.
Eller "hittade", men det var inte så svårt
eftersom Brad inte hade en aning om att vi sökte honom.
Ja, en kommunikationsmiss från domstolen. Jag borde ha sagt det.
Mår du bra? Du låter så andfådd.
Jag leker bara tafatt med Ellen.
Hon fick mig nästan! Måste sticka!
Ma'am, ursäkta. Vi måste ombord på den flighten.
-Era boardingpass. -De är inte de rätta.
Men vår gammelfarbror är ombord. Han är diabetiker.
Han glömde sitt insulin idag.
Och om vi inte kommer ombord kan han dö.
Herregud. Naturligtvis.
Jag hämtar en flygvärdinna. Jag måste ta hand om en grej först.
Du har väl insulinet? Kan du gå ensam på flyget?
Sista utropet för flight 17-22 till Buffalo, New York.
Abraham Persikof,
om ni är i terminalen, vänligen rapportera till gate A8.
Ni kommer att missa flighten.
Flygvärdinnan eskorterar er ombord.
-Sir? -Va?
Nej, det är okej.
Men er farbror...
Det är okej.
Ni har äppeljuice, han är okej.
Han kanske såg mig.
Han måste ha sett en av oss.
Ja, hoppas att det var dig.
Han bara känner folk som jag känner som...
Folk som inte gillar mig.
Han får inte se mig.
Från dina försäkringsaffärer? Låter mer dramatiskt än jag trodde.
Vad är det, Taylor?
Jag hörde från killen på kreditupplysningen.
Persikof använde samma kort för att köpa en annan flygbiljett.
Till Detroit om två timmar från Providence.
Tack, Taylor. Kom, vi kanske hinner.
-Vänta. -Nej, han var aldrig här.
Det här var en avledningsmanöver. Fegar du ur? Igen?
Vad har vi på honom? Vad vet vi som han inte vet att vi vet?
Att han har en dubbelidentitet.
Ja. Max Peron. Och han har kreditkort.
Så varför boka en flight med Persikofs kreditkort
om han inte ville att vi skulle veta om det?
Persikof kanske inte försöker vilseleda oss när han åker till Providence.
Han kanske försöker avleda oss medan han stannar här?
För att göra vadå?
Vad vet vi och vad är det vi inte ska veta?
Välgörenhetsdonationen?
Vadå?
Från Perons kreditkort.
Det var konstigt.
Han ger bort pengar två veckor innan han smiter undan borgen?
"Hartford County Nursing Association. 500 dollar."
"County..."
Va? Jag förstår inte... Nej...
Den föreningen har ett event ikväll.
Aldrig att han går dit. Det är korkat. Det är för offentligt.
Nej, han kommer att vara där.
Hans flykt från rättvisan måste vänta tills imorgon.
Ikväll hedrar Hartford County Nursing Association hans mamma.
Vi måste ha kontroll över situationen,
vilket betyder kontroll över honom.
Vi måste veta vad han tänker göra innan han gör det.
Varför har du så många kostymer? Är du transvestit?
Jacobs pappa hade så bråttom att sticka, att han glömde att packa.
Kan du hjälpa mig med den här?
Vi måste skilja honom från de andra.
Så vi måste ge honom orsak att gå undan från alla.
Hur gör vi det när han och hans mor känner mig,
och han inte får se dig?
God kväll, välkomna till Haley Lake. Är ni här för eventet?
Får jag era namn, tack?
Stephen Davidson.
Stephen Davidson. Och din gästs namn?
Det är min fru, Dorothy.
Ni ser bra ut ikväll.
Av säkerhetsskäl stannar alla i bilen tills bilen tas om hand där framme.
Fin SL, förresten.
Ja, sir, det finns där inne.
-Ja. -Biljetterna, tack?
Dorothy, du har biljetterna.
Jag har dem inte, älskling.
Kom ihåg när du tog på jackan,
-Jag kan inte... -så satte du dem...
Kan du titta i väskan?
Jag gillar inte din ton, och jag är säker på att du hade dem.
Kan du kolla inbjudningslistan? Namnet är Stephen Davidson.
Det är som på CF igen. Vi slösar bort en kväll igen.
Det var inte mitt fel. Biljetterna var elektroniska.
-Din telefon var död. -Du lät Rory spela Minecraft på den.
Det är åttaåringens fel. Det kan ju inte vara ditt.
-Du vet hur mycket jag betalade för håret! -Du menar som jag spenderande.
-Nu kommer vi till problemet! -Det är okej.
Jag har er här. Mr och mrs Davidson.
Jag skannar streckkoden och släpper in er.
-Tack. -Okej.
-Tack. -Inga problem.
-Vilken vacker kväll. -Inga problem.
Tror du att han är beväpnad?
Annars är han en idiot, och det är han definitivt inte.
Fas två.
Vill du ha nåt att dricka?
Ja, gärna en whisky. Tack.
Mrs Persikof! Jag är så glad att få träffa dig.
Du har pratar med mina medarbetare och de sjunger alla ditt lov.
Ursäkta, Martin Unger. Nån måste ha sagt mitt namn.
Jag är PR-chef. Vilket vackert event, underbara människor.
Läkarna får äran, men vi vet vilka de riktiga hjältarna är, eller hur?
Du är alltför vänlig.
Vi har ett green room där uppe, så att du kan slappna av före din stora stund.
Det går bra här.
Okej, Jag säger till Marlene.
Hon har nyligen fotograferat Madonna
och bilderna blev magnifika.
Och du ser magnifik ut, men gör som du vill.
Jag vill inte förstöra några planer.
Bara min son kommer med drinkarna.
Ingen fara. Andy, säg till mr Persikof att hans mor är i green room.
Jag heter...
Inte nu, Andy.
Har vi ett green room?
Din son måste vara stolt, som att vinna en Oscar för sjukvård.
Det skulle jag inte vilja påstå.
Låt mig påstå det då.
Jag kommer strax.
-Hej, mamma. -Mr Persikof?
Vem är det?
-Varför har du mammas telefon? -Hon har fått en hjärtattack.
Hon är ganska blå. En läkare är hos henne.
Var är ni?
Hon kunde inte prata och tog sig för bröstet.
-De ringde en ambulans. -Jag sa, var är ni?
Hogan-rummet, andra våningen.
Abraham Persikof.
Enligt denna delstats lagar
och paragraf sex-B enligt din borgensförbindelse
tar jag dig härmed till fånga.
Upp med händerna.
Har du nånsin skjutit nån?
Ja.
Jag sa upp med händerna.
Den första är den svåraste.
De flesta klarar det inte.
Mr Persikof!
Det är nåt som hindrar oss från att trycka av.
Även fast vi har orsak till det.
Det är en person framför oss, en människa.
Var tyst.
Och om du är den typen som kan trycka av,
är du också typen
som kan lyssna på vad jag säger utan att få panik.
Upp med händerna igen.
Nej.
Jag undrar varför Abraham dröjer. Jag tror jag ska ringa honom.
Det behövs inte.
Han är säkert bara upptagen med att prata...
Låt oss titta på det där.
Ja.
Julia är vi redo för mottagaren av utmärkelsen?
Min egen pistol är riktad mot mitt huvud.
Hon hittade din son.
-Så bra. -Ja.
Ta hans mor till köket, annars dör jag.
Det här handlar väl inte om skattesmitning, Max?
Inget? Inte ens ett "Vem är Max?"
Eller kanske... Du vet att jag hade en...
Jag kände en kille som precis som du inte slutade prata.
Och enda sättet att få honom att hålla käften
var att stoppa en pistol i hans mun och trycka av.
Hans tunga kom ut i nacken.
Det var nåt att se.
Vet du vad? Jag glömde nåt i balsalen. Jag kommer strax.
Mamma?
Vad gör hon här? Vad pågår?
-Vem var du med? -En trevlig man.
Var är han?
Han kommer inte tillbaka.
Han är en fegis.
Okej. Smart kille. Mamma, vi går ut genom bakdörren.
Min utmärkelse.
Du lovade.
Jag vet. Förlåt.
Men med den här röran måste jag göra som farbror Ralphie.
Ska du försvinna?
Jag tänkte vänta till efter din utmärkelse.
Har du dödat en man?
-Mamma... -Det gjorde farbror Ralphie.
Söker de dig?
-I New York. -Abe...
-Vad tänker du göra med henne? -Jag har inte bestämt mig.
Om du är efterlyst för mord kan du lika gärna skjuta henne.
-Mamma! -Jag menar inte här.
I skogen nånstans.
Hon följer inte med om hon vet att jag dödar henne.
Nej, Ralphie sa att de alltid gör det, i hopp om ett mirakel.
Tror du inte att jag skjuter den här gången?
Jag kommer att minnas ditt ansikte.
Om jag ser dig igen, dödar jag dig.
Jag fattar inte att han inte kände igen mig.
Du har verkligen tur.
Personligen skulle jag ha sagt "hjältemodig".
Säg inget om att Persikof är efterlyst för mord i New York.
-Säkert? -Jag måste lista ut
-hur jag ska säga till Audrey... -Jag vill säga nåt.
Ni två är definitivt ingen dynamisk duo.
Vad hände med ditt ansikte?
Jag blev slagen. Vad är din ursäkt?
Kom här. Jag älskar den här killen!
Tack för att du passade ungarna igår kväll, morfar.
Är du seriös? Jag vill vara den första du ringer.
Jag fick manikyr.
-Jaså? -Ja.
-Så fint. -Bra jobbat.
Hur var det på jobbet?
Vad handlade missförståndet om?
Brad Lewis var inte problemet. Det var Abraham Persikof.
En av dina?
Orsakade han några problem?
Inte alls.
Tydligen hade han missat vilket datum han skulle vara i rätten.
Och Petes ansikte?
Jag gjorde det.
Ja, vi brottades på skoj.
Har du sett de här?
Du överlever inte oskadd i strid med de här.
Ta ner dem!
Hur gamla är ni?
Carly fick B-plus på sitt mellanprov i matte.
Duktigt gjort, Carly.
Va?
Okej.
Det är det jag menar.
Jag är så stolt över dig.
Ja.
Mormor, får jag såsen?
-Pete, kan du ge den? -Jag har den. Tack.
Tack. Bra.
Det var svårt också.
Det är bra.
Pete?
Mår du bra?
Ja, jag mår bra.
Grattis till ditt B-minus.
Det var B-plus.
Jag var alltid en dålig elev. Jag skulle inte kunna köpa ett sånt betyg.
Vi fick tydligen en dålig start.
Jag är så ledsen över det.
Jag kan inte tvinga dig att lita på eller gilla mig.
Jag försöker bara lista ut allt det här själv.
Det är helt nytt för mig.
Det var så längesen jag var i en normal familj.
-Normal? -Du vet vad jag menar.
Hur som helst...
Får jag föreslå en sak?
Jag vet att det är konstigt, men kan vi börja om?
Hej, Carly. Jag är Pete, din kusin.
Kom igen. De gör det i filmer. Bara gör det.
Kom igen.
Kom igen, gör det.
-Eddie. -Marius.
Var var du? Jag var där och väntade i en timme.
Jag såg dig där.
Vadå, ingenting?
Kom igen, berätta. Nåt som gör att jag kan lita på dig igen.
De såg mig gå av tunnelbanan.
De visste att nåt var på gång, men jag vilseledde dem.
Kom tillbaka. Jag saknar dig...
Lägg av.
Du är inte bra på det här. Det har du aldrig varit.
Det är därför det är så dumt.
Vad lovade de dig?
De sa att om jag hjälper till att hitta dig,
låter de bli att döda dig.
Och det lät som en bra överenskommelse?
Den perfekta överenskommelsen? Ger de dig lite pengar också?
Han försöker hjälpa dig, skitstövel.
Jisses!
Du är så envis.
För helvete.
Marius, jag ska hålla det kort.
Jag är en resonabel man,
men även resonabla män har sina begränsningar.
Du stal från mig.
Det tål jag inte.
Men nu är du tillbaka.
Så här ska vi göra.
Jag ger dig en vecka att ge mig tillbaka mina pengar.
Och om du inte gör det...
Då tar jag din brors hand
och en bultsax
och klipper av ett finger.
Veckan efter klipper jag av ett till.
Okej?
Ganska snart får jag slut på fingrar.
Sen då?
Vince, du slösar på din tid,
för jag bryr mig inte om min bror längre.
Jag trodde dig nästan i två sekunder.
Du har sju dagar, Marius.
Hej, Pete.
Jag ville inte störa dig.
Hej, mormor.
Jag glömde äggen till frukosten imorgon.
Är allting bra?
Jadå. Jag pratade i telefon med en vän.
Om jag inte får ut de här ikväll
tar en räv dem.
Lilla skitstöveln, kommer in i vårt hus
och tar det som inte är hans.
Det går vi inte med på, eller hur?
Nej, ma'am.
Okej.
Det räcker.