Verde. Asta-mi amintesc cel mai mult.
Nuanța aceea de verde.
Poate e cel mai frumos lucru pe care l-am văzut vreodată.
Doar... culoarea.
Stăteam în casă doar când dormeam,
și, chiar și atunci, nici jumătate din timp.
Și era un leagăn din cauciuc.
În fiecare vară
se rupea și în fiecare vară bunicul îl repara.
Și merele.
Omule, îți spun, merele nu mai sunt la fel.
Adică, nu știu ce au făcut...
Pete, vrei să taci naibii din gură?
Nimic nu mai e la fel.
Stingerea.
Trei ani aici.
Simt c-am petrecut fiecare secundă ascultând porcăriile astea.
„Pete a avut verile perfecte. Pete a avut bunicii perfecți.”
Bani din afacerea cu obligațiuni, dar te iubeau. Aveau timp
pentru tine, până i-a enervat mami acum 20 de ani.
Așa a fost. Totul e adevărat.
Te scoate din sărite fiindcă a fost mai bună decât viața ta distrusă.
Oricare a fost aia.
Știu că viața ta a fost mai nasoală decât a mea.
Măcar eu știu să relaționez.
Ești un escroc.
Un om de încredere.
Eu le dau încredere, ei îmi dau banii lor.
Tu ai vrut să jefuiești un poligon sub amenințarea armei?
Ies de aici peste două zile.
Tu mai ai de așteptat cel puțin doi ani.
Momentan, viața mea e mai bună decât a ta.
Nu înseamnă nimic dacă am avut sau nu o viață mai bună decât tine.
Oricum ar fi, nu mai vorbi despre asta.
Bine?
Douăzeci și patru de ore, Eddie. Doamne!
Primul lucru? Mănânc un cheeseburger la Donovan's.
Da, fac burgeri buni.
Bine, frățioare, ne vedem mâine, da?
E totul în regulă?
Nu, Marius, nu este.
- Nu te poți întoarce aici. - Cum adică?
Îi datorăm lui Vince mai mult decât am crezut.
- Mult mai mult. - Cât?
- O sută de mii. - Ce?
De la atât am pornit. Eu l-am plătit,
tu l-ai plătit, ce s-a întâmplat?
A zis că e dobânda acumulată în trei ani pentru împrumut.
- Acum îmi zici, când... - Doar ce-am aflat.
Mă vrea mort, nu-i așa?
Nu știu.
Dar o să pună pe cineva să te aștepte când ieși, deci...
Păi vorbesc cu el și...
Nu, vorbitul nu ajută, Marius.
Cel puțin nu pe tine.
Uite, pe mine mă place. Lasă-mă să încerc să-l conving.
Dar acum trebuie să te ascunzi.
Eddie.
Ascunde-te.
Da, bine.
Ce, nu mai vorbești?
Ăsta a fost sfatul tău.
Nu, aveai dreptate, viața mea e nasoală.
Pe tata nu l-am cunoscut,
iar mama era prin preajmă doar când nu avea un ac în braț.
Și vreo doisprezece asistenți maternali,
dintre care doar trei n-o făceau pentru cecul de doi bani.
Tu ai avut...
bunici iubitori.
Mă face să simt că ceva e posibil.
Dacă vrei să vorbim despre asta...
Bunica a fost mereu preferata mea.
Nu tolera nicio porcărie.
- Nu? - Da.
Toți ceilalți se temeau de ea.
Unde e ferma?
Bună, scumpo.
Stați, scuzați-mă.
Așteptam un prieten.
Marius Josipovic. Iese azi.
Sunteți frații lui?
Ce?
Nu.
Doar o oprire. Nu e Săgeata Albastră.
Dar frații mei vin după mine.
Mă bucur pentru tine.
Și tata e cu ei.
Nu trebuia, dar n-a vrut să stea acasă.
Uite, tata nu știe că am fost la pușcărie.
A avut un atac de cord chiar înainte să plec,
apoi încă unul luna trecută,
iar mama crede că adevărul îl va ucide.
Am reușit să păstrăm secretul trei ani.
Vrei s-o dau în bară acum?
Oprește autobuzul la următorul semafor, deschide ușa, eu ies,
merg pe jos și îmi îmbrățișez tatăl.
Ca un fiu normal.
Mulțumesc.
„Un bun jucător de hochei joacă unde e pucul.
„Un mare jucător de hochei joacă unde va fi pucul.”
Cine a spus asta, Bobby? Cine?
Nate, habar n-am.
N-ai nicio pasiune.
Bună, m-am rătăcit puțin.
Hei! Ai accent. De unde ești?
- Eu? - Da.
Sunt din Montreal, Canada.
Iisuse! Urăsc Canada. Știi asta?
Îmi pare rău.
Bobby, ai auzit?
Îl insult pe tipul ăsta și el își cere scuze față de mine!
Canadienii! Uimitor!
Îmi băteam joc de tine, omule. Iubesc Canada!
Mi-am pierdut virginitatea în Montreal.
Tata a plătit. Omul era un sfânt.
Vino aici, te ajut eu.
Tipul ăsta nu știe nimic, hai aici.
Haide!
Bine, eu...
Vreau să ajung aici.
Dar noi suntem aici, nu?
- Vrei să mergi în Albany? - Da.
Iei trenul! Ieși, o iei la stânga, drept înainte. N-ai cum să nu vezi.
Grozav! Mulțumesc.
Plec, am auzit că o să ningă și mai mult.
Barman, încă o băutură la băiatu'?
Citatul era din Gretzky.
Ai auzit, Bobby? Gretzky.
Bună, bunico. Bunicule.
Sunt eu, Pete.
PETE IMPOSTORUL
Pete.
Vrei puțină limonadă?
- Mi-ar plăcea... - Urăște limonada.
Audrey.
Voiam să zic că mi-ar plăcea un pahar cu apă, dacă se poate.
Mulțumesc că mi-ai adus-o, totuși.
Bine.
Mulțumesc, bunicule.
Nu era un măr acolo?
A murit acum câțiva ani.
Unde-ți mai construiești acum căsuțele?
Unde ai fost în ultimii 20 de ani?
Adică, unde ai locuit?
Ai fost căsătorit? Ai copii?
Atâtea de povestit!
Ce face mama ta?
N-am mai vorbit cu ea de trei ani.
Ce s-a întâmplat?
Știi cum e ea. Nu iartă ușor o greșeală.
Asta ar putea fi ereditar.
Ce ne-a făcut a fost de neiertat.
Am chemat toată familia la prânz.
Toți verișorii tăi.
Grozav.
Bunica mea crede că mama ta e o ratată.
Sunt și bunica lui și n-am zis asta niciodată.
Stai liniștit. Și despre mine zice asta.
N-am zis asta niciodată.
Adorabil!
E o bluză nouă?
Nu.
E a lui Laney. Am împrumutat-o ultima dată când am dormit la ea.
E drăguță.
Julia, ești exact cum mi te aminteam.
Aveam dinți strâmbi și codițe.
Și erai frumoasă.
Unde-s părinții voștri?
Sunt morți.
Carly.
E mai ușor pentru toți dacă zic: „Au decedat”?
Au decedat.
Părinții noștri au murit într-un accident acum 12 ani.
Apoi bunicul a avut un atac cerebral.
Sunt bine.
Uiți anumite lucruri.
Toată lumea uită lucruri.
Nu merge prea bine, așa că nu poate munci.
Pot să muncesc.
Nu poate munci, așa că o fac eu.
Pot să muncesc!
Nu trebuie să muncești.
- Eu trebuia să ies la pensie de zece ani. - Poți și mâine.
Și ce? Preiei tu?
Julia lucrează în afacere de câțiva ani.
A fost de mare ajutor.
Te-ai descurcat bine la conducere când am fost bolnavă.
Am roșit?
Dar facem bani știind în cine putem avea încredere și în cine nu.
Dacă ăsta ar fi fost un punct forte al tău,
copiii tăi ar avea aceeași culoare de ochi.
Pe bune?
SFÂNTA BIBLIE
Unde ai studiat Finanțe?
Scuze. Lucrezi în afacerea familiei, nu?
Obligațiuni și fonduri mutuale?
M-am gândit că ai făcut facultatea.
Afacerea cu obligațiuni.
Nu?
În mintea de copil de zece ani,
suntem o familie bogată din domeniul obligațiunilor, nu?
Ne ocupăm de garantarea cauțiunilor.
Nu suntem deloc bogați. Nu-mi permit excursia cu clasa anul ăsta.
Destul despre noi.
Pete, nu ne-ai spus ce ai făcut tu.
- Poftim? - Cum îți câștigi existența?
Da...
Una, alta...
Am lucrat ca detectiv pentru o companie de asigurări.
Găseam obiecte de valoare, persoane dispărute.
Urmăream răniții prefăcuți.
Nu mai spune!
Cât timp ai de gând să stai?
Două zile.
Ce? Nu te-am văzut de douăzeci de ani,
și crezi că o să dispari iarăși peste două zile?
Când avem nevoie de tine? Urmăritorul nostru a demisionat.
Știu, dar angajatorul meu mă așteaptă, deci...
Prostii. Când familia cere ajutor, nu refuzi. Insistăm să rămâi.
Bunico!
Taylor.
Bunicule!
Pete!
Bine.
A trecut mult prea mult timp.
- Bine. - Calmează-te.
Omule! Inseparabili, vară de vară, până la 12 ani.
- Ca și cum... - Uau!
Ca și cum eram o singură persoană, și apoi... nimic.
E total greșit. Știi ce zic?
Mai știi langustele?
Da.
Încă mai râd de asta.
- Mai știi reacția lui Sean... - Sigur.
- ... când era să împușc una? - Doamne!
Îl imita pe puști de fiecare dată când îl vedeam, ani la rând.
Fă-o! Haide. Dă-mi puțină satisfacție. Haide!
- Nu... - Te rog? Doar puțin.
Hai, fă-o! Trebuie să-ți amintești. Haide, omule.
A plâns.
Și? Și noi...
A plâns și ne-am bătut joc de el.
Pentru că era demențial.
Uitați, eram copii
și sunt sigur că bietul Sean a trecut peste asta.
- Dar e ceva... - Unitatea 19.
Da.
Unitatea 19. Ce e?
Violență conjugală pe County Road nr. 8. Ești prin apropiere?
Da.
- Da, ajung în zece minute. - Recepționat.
Scuze. Trebuie să fug.
Ești...
Polițist. Da.
Lucrurile s-au schimbat.
Era de așteptat ca măcar unul dintre noi să fie de partea cealaltă a legii.
Am fost blând de data asta.
- Pe curând! - Pa, Taylor!
E grozav! E polițist.
Da.
Marius, ești bine?
Da. Nu cred că pot să stau aici, totuși.
Potențialul de resurse e mai mic decât credeam și riscurile, mai mari.
Bine, dar ești în siguranță.
Unde ești?
Poate ar trebui să vorbesc cu Vince.
Da, te pricepi la asta,
să calmezi oamenii, să-i convingi să-ți dea chestii.
Spune-mi unde ești. Vin să te iau.
Ieri ai zis că vorbitul nu ajută în situația asta.
A fost ideea ta.
Ieri am crezut că ai alte variante, azi îmi zici că n-ai.
Așa e.
Deci, unde ești?
În oraș. Îți trimit adresa prin mesaj.
- Pe mâine-dimineață! - Bine.
- Hei! - Doamne!
Rahat! M-ai speriat de moarte.
Scuze, n-am văzut că erai acolo.
Ce asculți?
Death metal norvegian.
Acoperă cearta dintre Julia și bunica.
Da.
Da, e greu.
Știu cum e să ai în jur oameni care se ceartă.
Uneori ai nevoie de puțin spațiu, știi?
Bine, deci...
Ca să fie clar, asta e partea în care creăm o legătură, nu?
Poftim?
Știi tu, atunci când îmi zici niște porcării, că înțelegi prin ce trec
și apoi, brusc, ne împrietenim?
Uau!
Nu știu ce motiv ai să zici asta.
Sincer, mă cam miră,
fiindcă te-am acoperit înainte.
Cum m-ai acoperit?
Serios? Jucăm jocul ăsta?
Haide! Ai furat bluza aia.
Sigur.
Deci, tu crezi că am furat o bluză
și acum suntem amici la cataramă pentru că nu m-ai turnat.
Cine e hoțul?
Adevărul e că am uitat să-i scot eticheta.
Da, de-asta ai rupt-o înainte s-o vadă altcineva.
Greșeala mea, scuze. N-ai furat bluza.
Apropo, cu plăcere.
Eddie, nenorocitule.
Pornește.
Nu zâmbi. Nu se zâmbește la pozele de pașaport.
PRINTURI DIGITALE
Bun. Vii peste 15 minute? Doar numerar.
Bună, Joseph.
Marius.
Nu știam că ai ieșit.
Da. Chiar acum.
Arăți bine.
Nu mă plâng.
Nimeni nu m-ar asculta.
Presupun că nu e doar o vizită de curtoazie?
Am nevoie de acte false.
Ai îmbătrânit.
Anii la pușcărie sunt de câine.
- Dar măcar trăiești. - Joseph...
Uite, eu nu te condamn.
Legat de Charlie. Uneori, lucrurile astea degenerează, nu?
E viața pe care a ales-o el. Bărbia sus.
Știi ceva despre Porter?
Ultima dată când am vorbit...
părea bătrân.
Care sunt detaliile?
Doar un permis de conducere, cu hologramă și toate alea.
Să fie fără cusur.
Doar așa fac eu.
- Pentru când îți trebuie? - Acum.
Statul?
Washington? Uite, am detaliile.
Ai cumva cartele preplătite?
Nu.
Dar am ceva mai bun.
Un captator IMSI.
Creează direcții aleatorii greșite între telefon și relee.
Devii imposibil de localizat.
N-am bani.
Nu-ți face griji.
Dar așa suntem chit.
Nu?
Da.
Bine.
Peter Murphy, întoarce-te peste o oră.
Nu te pricepi prea bine.
Nu te-am plăcut niciodată.
Ai unde să stai?
Nu în oraș.
Mă caută gorilele lui Vince.
Știi că Eddie a vrut să mă dea pe tavă?
Încearcă doar să rămână în viață.
Nu e singurul.
Nu-l învinovățesc.
Vince crede că încă îi datorez o sută de mii.
E regretabil, dar nu prea schimbă lucrurile, nu?
Nu prea.
Încă vrei să faci asta?
Dar tu?
Dacă nu obții dreptate, te răzbuni.
În plus, de câte ori în viață
ai ocazia să-ți reușească planul Turcul?
Ultima lui sticlă.
Am păstrat-o.
Nu știu ce-ar zice despre paharele de hârtie, dar...
Ar fi băut burbon din burete dacă ar fi putut.
Restul la final.
PERMIS DE CONDUCERE
CATEGORIA D
Tatăl nostru, care ești în ceruri,
Sfințească-se numele Tău,
Vie împărăția Ta, facă-se voia Ta,
Precum în cer, așa și pe pământ,
Pâinea cea de toate zilele Dă-ne-o nouă astăzi
Și nu ne duce pe noi în ispită...
Aveai dreptate. Când familia îți cere ajutorul, nu refuzi.
O să accept slujba.
Amin.
Salut! S-a întâmplat ceva azi-dimineață?
Avem un fugar.
La naiba! Cine?
Brad Lewis.
Cel cu spargerea?
Nu mai spune!
N-am crezut că puștiul o să aibă curajul să fugă.
Ia-l pe Pete.
Brad e idiot și laș. Nu cred că-mi trebuie întăriri.
Perfect. Așa, Pete poate să învețe dintr-un caz ușor.
Ia-l.
Pe dosar scrie „Abraham Persikof”, nu „Brad Lewis”.
Probabil am zis greșit.
- Ce? - Am garantat cu 20.000 $
pentru Abraham Persikof.
Azi-dimineață avea o audiere preliminară. N-a apărut.
Dacă nu vine la audierea preliminară, nu vine la proces,
iar dacă nu vine la proces, nu suntem plătiți.
Deci, unde mergem?
Începem cu casa mamei lui. Fugarii se duc unde se simt în siguranță.
„Verifică baza de date, cartea de alegător și ultima adresă.
„Fugarii se duc unde se simt în siguranță.” Exact așa ai zis.
Deci facem asta ca la carte, la propriu?
Toată lumea își iubește mama.
Nu pe acolo.
Mă duc la adresa cuiva care n-ar minți, înșela
sau fura ca să protejeze persoana pe care o vrem închisă, bine?
E un plan bun, tu te duci acolo, eu, aici
și lucrăm împreună, separat.
Dacă îl acoperiți, nu-l ajutați.
Dacă v-a sunat...
Dac-ar fi sunat, v-aș fi spus.
Sunt îngrijorată că a pățit ceva groaznic.
Bine. Poftiți.
Mulțumesc.
Abraham are vreo prietenă la care ar putea apela?
Nu cred are vreo relație serioasă acum.
A făcut vreodată renovări în casă? Sau schimbări majore?
Poftim? Scuze, nu înțeleg de ce ar conta așa ceva.
Vreau să știu unde s-ar duce când îi trebuie...
Am întrebat asta fiindcă...
Când avea nevoie să doarmă undeva, unde se ducea?
Acum cinci ani, i s-a prăbușit acoperișul.
A fost un dezastru.
Atâtea lucruri stricate și amintiri!
Și cu cine a stat?
Cred că... la prietenul lui, Stuart.
Știți numele lui de familie, adresa, telefonul?
Lucrează în construcții.
Dacă e rănit? Dacă a avut un accident?
Am verificat deja la spitale și la morgă.
Serios?
Nu poți da buzna în case. Dacă ești prins, ne pierdem licența.
- Minte. - De unde știi?
Pentru că vecinul l-a văzut de patru ori în ultimele trei zile.
De două ori noaptea.
- Afurisita! - Da.
Da, e o afurisită.
- Nu. - Nu!
Ce faci? Când cineva e prins cu minciuna, nu zice adevărul.
Ci o minciună și mai mare.
Deci așteptăm să se-ntoarcă.
Îți garantez că primul lucru pe care l-a făcut după ce ai ieșit
a fost să-l avertizeze.
În plus, știu unde se duce.
I-ai furat laptopul?
Știi ce? Dacă-l prindem, poți să i-l dai înapoi.
Dacă nu, măcar atât îți datorează, nu?
Oricum, știu unde e.
PISTA DE CURSE
Să-și satisfacă viciul.
Și acum Knees Magic se distanțează,
cu No-No-Kaleem rămas în urmă, în linie dreaptă.
Nu prea cred asta. E fugar, ar trebui să se ascundă...
Un parior fugar e tot parior. Suntem cine suntem.
Deci ești același ticălos care erai la zece ani?
Eu te veneram și tu nu te purtai prea bine.
Eram altcineva atunci. Adică, aveam zece ani. Nu?
Înseamnă că am câștigat acea dispută.
E aici.
Geacă de piele.
Ăla e Abraham Persikof? Unde e dosarul?
Cel la care nici nu te-ai uitat?
- Îl cunoști? - Nu.
Așa te comporți, parcă te-ai speriat.
Păi e un infractor.
Nu e violent. E acuzat de evaziune fiscală.
Și dacă e violent?
Dacă știi ceva, spune!
Știu că, înainte de a face ceva,
ar trebui să știm cu cine avem de-a face.
Uite care e planul.
Au pornit. Buddy Brave, cu un start rapid, Billy Boy, în interior,
urmat de Almost Heaven, Time To Go și Red Tail...
Abraham. Trebuie să vii cu mine.
Serios?
Te rog, nu îngreuna situația.
Doamne! Ce rău îmi pare!
Îmi pare foarte rău!
Am auzit pași și...
Nu știu cum, am auzit doar pașii tăi.
Nu, a fugit pe aici.
Nu, poate a luat-o pe coridor sau ceva.
S-o fi ascuns într-o sală.
- Știi, ecourile și... - Nu.
L-ai lăsat să scape.
Sigur l-ai lăsat să scape.
De ce l-ai lăsat să scape?
Pentru că...
Îl cunosc.
Ce?
Tipul ăla ne-ar fi omorât.
Abraham Persikof nu e evazionist.
O fi și asta, cui îi pasă?
E Max Peron, sub numele ăla cere taxe de protecție
în Long Island.
Probabil a ucis o grămadă de oameni.
De unde îl cunoști?
Știu pe cineva care-l cunoaște.
Nu m-ai văzut de douăzeci de ani. Am avut o viață.
Ești concediat.
Oricât ai depus pentru el consideră o pierdere.
Nici pentru un milion de dolari nu merită să mori.
Dacă scapă, pierd următoarea plată din linia de credit.
Banca ne confiscă bunurile.
Bunicii noștri pierd afacerea, poate și ferma.
Ei au pus bazele afacerii.
Părinții mei așa s-au cunoscut.
Lucrau la un caz când au avut accidentul.
Afacerea asta e chiar familia.
N-o să se termine fiindcă m-am încrezut iar în cine nu trebuia.
Deci, da, îl găsesc și îl prind.
Ai nevoie de mine.
Îl cunosc pe tipul ăsta, lumea asta.
Cineva trebuie să-ți spună că era un plan prost.
Era un plan bun până l-ai stricat tu!
Planurile care implică fugărirea oamenilor nu sunt bune.
- Te temi să nu iei bătaie? - Da. Îmi place fața mea.
Ai primit vreodată un pumn? Doare.
Mereu există o cale mai bună, mai inteligentă.
Dacă nu, fugitul e perfect în regulă.
Putem pleca de-aici?
Să ne sune Taylor cu informațiile.
N-am voie să mă uit la cardurile de credit fără mandat.
Mereu îmi zici asta și tot îmi dai informația.
Merită să-ți amintesc că nu-mi place asta.
Dacă te deranjează,
eliberează un ordin de căutare și te lăsăm în pace.
Infracțiune federală.
Nu avem jurisdicție.
Bun. Abraham Persikof are trei carduri.
Zboruri, trenuri, autobuze.
Probabil încearcă să ajungă cât mai departe.
Nu, îmi apar câteva taxiuri, prânzuri.
Cardurile lui Max Peron le-ai verificat?
Dă mai jos.
Un hotel în New York acum câteva săptămâni,
o donație și câteva taxiuri.
Niciun zbor, niciun tren.
- Te cunosc. - Ce?
De unde te cunosc?
Cred că te înșeli.
Nu prea cred.
Nu.
Stai o clipă.
Ești antrenorul băiatului meu.
Nu, mă confundă des lumea.
Cred că am o față comună. Da.
Doamne!
Au apărut noi tranzacții pe un card al lui.
Acum două ore, a cumpărat un bilet de avion Hartford-Buffalo.
Oraș de frontieră.
Când decolează?
În mai puțin de o oră.
Bine. Mersi, Taylor.
Da.
E perfect. Nu condusul tău,
ci faptul că în aeroport se verifică posesia de arme.
Da, perfect.
Dacă zboară avionul, la fel și afacerea.
Mă tem că nu mai sunt bilete spre Buffalo.
Bine.
Două bilete spre Fort Lauderdale la 17.20.
Mergeți în Buffalo sau în Fort Lauderdale?
Putem merge doar cu un motiv bun?
Bună, bunico.
N-o să ghicești peste cine a dat bunicul.
Brad Lewis.
L-a găsit, de fapt, dar n-a fost prea greu,
dat fiind faptul că Brad habar n-avea că îl căutam.
Da, o neînțelegere de la tribunal. Trebuia să te anunț.
Ești bine? Parcă respiri greu.
Mă joc de-a prinselea cu Ellen.
Era să mă prindă, închid.
Scuze. Trebuie să ne îmbarcăm.
- Biletele? - Nu avem bilete bune.
Dar unchiul nostru e-n avion. Are diabet.
Și-a uitat insulina azi.
Dacă nu urcăm, ar putea să moară.
Doamne! Desigur.
Chem o stewardesă să vă ia. Eu am niște treburi administrative.
E la tine insulina? Poți să te duci doar tu?
Ultima strigare pentru zborul 1722 spre Buffalo, New York.
Abraham Persikof,
dacă sunteți în terminal, poftiți la poarta A8.
Altfel, pierdeți zborul.
Dle, stewardesa o să vă conducă la avion.
- Domnule. - Ce?
Nu, e în regulă.
Dar unchiul dvs...
E-n regulă.
Aveți suc de mere, o să fie bine.
Poate că m-a văzut.
Pe tine sau pe mine.
Da, să sperăm că pe tine.
Știe oameni pe care-i știu care...
nu mă plac prea mult.
Nu-l pot lăsa să mă vadă.
De la firma de asigurări? Sună mai periculos decât credeam.
Ce e, Taylor?
M-a sunat omul meu de la Biroul de Credit.
Persikof a folosit același card pentru alt bilet.
Spre Detroit, pleacă în două ore din Providence.
Mersi, Taylor. Haide, poate ajungem.
- Stai așa. - N-a fost aici.
Era o distragere. Iar ți se-nmoaie picioarele?
Ce avantaj avem asupra lui? Ce anume știm noi și el nu știe că știm?
Că are o a doua identitate.
Da. Max Peron. Și el are carduri, nu?
De ce ar plăti un bilet cu cardul lui Persikof?
Doar dacă vrea ca noi să aflăm, nu?
Poate Persikof nu încearcă să ne distragă în timp ce se îndreaptă spre Providence.
Poate vrea să ne distragă în timp ce rămâne în oraș?
Dar ce să facă?
Ce știm și nu ar trebui să știm?
Donația caritabilă?
Ce?
Din tranzacțiile cardului lui Peron.
E ciudat.
Tipul oferă bani cu două săptămâni înainte să fugă?
„Asociația asistentelor din ținutul Hartford. 500 $”
„Asociația...”
Ce? Nu cred...
Asociația are un eveniment diseară.
În niciun caz nu se duce acolo. E o prostie, e prea expus.
Ba da, o să fie acolo.
Evadarea trebuie să aștepte până mâine.
Diseară, Asociația asistentelor o onorează pe mămica lui.
Trebuie să controlăm situația,
adică să-l controlăm pe el.
Trebuie să știm ce are de gând să facă înaintea lui.
De ce ai atâtea costume? Ești travestită?
Tatăl lui Jacob s-a grăbit așa tare, că nu și-a luat lucrurile.
Mă ajuți la spate?
Trebuie să-l separăm de toți ceilalți.
Trebuie să-i dăm un motiv să se îndepărteze de ceilalți.
Cum facem asta dacă el și mama lui mă cunosc,
iar pe tine nu te poate vedea?
Bun venit la Haley Lake. Ați venit la eveniment?
Numele, vă rog?
Stephen Davidson.
Și numele însoțitorului?
Soția mea, Dorothy.
Arătați minunat în seara asta.
Pentru siguranță, nu ieșiți până nu termină valetul mașinile din față.
Frumos Mercedes, apropo.
Da, dle, acolo înăuntru.
- Da. - Biletele, vă rog.
Dorothy, tu ai biletele.
Nu sunt la mine, dragul meu.
PREMIILE ANUALE ASOCIAȚIA ASISTENTELOR
Mai știi când ți-ai pus sacoul,
- Nu pot să... - ... le-ai pus...
Te uiți în poșetă?
Nu-mi place tonul tău și sunt sigură că erau la tine.
Puteți verifica lista invitaților? Numele e Stephen Davidson.
E iar ca la evenimentul CF. O să irosim încă o seară.
N-a fost vina mea. Biletele erau electronice.
- Telefonul era descărcat. - Rory s-a jucat pe el.
E vina copilului de opt ani, doar nu a ta.
- Știi cât am cheltuit pe coafură! - Cât am cheltuit eu.
- Asta era problema! - E-n regulă.
Sunteți trecuți pe listă. Domnul și doamna Davidson.
Facem așa. Scanez codul de bare principal și vă las înăuntru.
- Mulțumim. - Bine.
- Mersi. - Nicio problemă.
- Ce seară frumoasă! - Nicio problemă.
VOLUNTARUL ANULUI PREMIILE ANUALE EDIȚIA 24
Crezi că e înarmat?
Ar fi idiot să nu fie înarmat, și sigur nu e idiot.
Etapa a doua.
Vrei ceva de băut?
Da, mi-ar plăcea un scotch. Mersi.
Dnă Persikof! Mă bucur să vă cunosc, în sfârșit.
Ați vorbit cu câțiva colegi de-ai mei și toți v-au lăudat.
Scuze, sunt Martin Unger. Sigur cineva m-a menționat.
Mă ocup de PR. E un eveniment minunat, oameni minunați.
Doctorii își asumă meritele, dar știm cine sunt eroii, nu?
Ești prea amabil.
V-am pregătit un salon, să vă relaxați înainte de marele moment.
Mă simt bine aici.
Bine. O să-i spun lui Marlene.
A pozat-o recent pe Madonna
și a ieșit ceva somptuos.
Dvs. chiar arătați somptuoasă, dar cum preferați.
Păi... nu vreau să stric planul nimănui.
Imediat ce vine fiul meu cu băuturile.
E-n regulă. Andy, zi-i dlui Persikof că mama lui e-n salonul verde.
Mă cheamă...
Nu acum, Andy.
Avem un salon verde?
Cred că fiul dvs. e mândru, e ca un Oscar pentru asistente.
N-aș spune asta.
Atunci, o spun eu pentru dvs.
Mă întorc imediat.
- Da, mamă. - Dle Persikof?
Cine e?
- Ce cauți cu telefonul ei? - Cred că face un infarct.
Nu știu, s-a albăstrit, a venit un doctor.
Unde ești?
Nu vorbea, se ținea de piept.
- Au chemat o ambulanță. - Am zis, unde ești?
Sala Hogan, etajul doi.
Abraham Persikof.
Conform legilor acestui stat
și aliniatului 6B din contractul de cauțiune,
am venit să vă rețin cu forța.
Vă rog, mâinile sus.
Ai împușcat pe cineva vreodată?
Da.
Am zis „mâinile sus”.
Primul e mereu cel mai greu.
Majoritatea n-au tupeu.
Dle Persikof!
E ceva ce ne împiedică să apăsăm pe trăgaci.
Chiar și când avem toate motivele.
E o persoană în fața noastră, un om.
Taci!
Dacă ești genul de om care apasă pe trăgaci,
o să fii și genul de om
care ascultă ce zic fără să se sperie.
Ridicați mâinile din nou!
Nu.
Mă întreb ce-i ia atâta lui Abraham. O să-l sun.
Nu e nevoie.
Sigur stă de vorbă cu...
Ia să vedem.
Da.
Julia, suntem gata pentru marea premiantă?
Am propria armă îndreptată spre capul meu.
V-a găsit fiul.
- Bine. - Da.
Vreau s-o aduci pe mama lui în bucătărie, altfel mor.
Nu poate fi despre evaziunea fiscală, nu-i așa, Max?
Nimic? Nici măcar „cine-i Max”?
Sau poate... Știi că am avut...
Am cunoscut un tip care nu mai tăcea, așa ca tine.
Singurul fel în care l-am făcut să tacă
a fost să-i bag arma în gură și să apăs pe trăgaci.
I-a ieșit limba prin ceafă.
Asta da, priveliște!
Știți ceva? Am uitat ceva în sala de dans. Mă întorc imediat, da?
Mamă?
Ce naiba caută aici? Ce se petrece?
- Cu cine erai? - Un domn drăguț.
Unde e?
Nu se întoarce.
E un laș.
Bun. E deștept. Mamă, ieșim prin spate.
Premiul meu.
Ai promis.
Știu. Îmi pare rău.
În situația mea trebuie să fac ca unchiul Ralphie.
Trebuie să dispari?
Voiam să aștept până-ți primeai premiul.
Ai omorât un om?
- Mamă... - Asta a făcut Ralphie.
Te caută?
- În New York. - Abe!
- Cu ea ce faci? - Nu m-am hotărât.
Dacă tot ești căutat pentru crimă, ucide-o și pe ea.
- Mamă! - Nu aici.
În pădure, undeva.
N-o să vină dacă știe că o omor.
Ralphie a zis că merg mereu, speră la o minune.
Nu crezi c-o să trag de data asta?
O să țin minte fața ta.
Dacă te mai văd vreodată, te omor.
Incredibil că nu m-a recunoscut.
Ești un ticălos norocos.
Eu aș fi folosit cuvântul „erou”.
Să nu spui că Persikof e căutat pentru crimă în New York.
- Ești sigură? - Să-mi dau seama
cum să-i zic lui Audrey...
Nu sunteți un super-duo.
Ce-a pățit fața ta?
Am fost lovit. Care e scuza ta?
Treci încoace. Îmi place tipul ăsta!
Mersi că ai stat cu copiii aseară, bunicule.
Serios? Vreau să fiu primul pe care-l chemi.
Mi-am făcut manichiura.
- Chiar? - Da.
- Arată bine. - Bravo!
Cum a fost la muncă?
Ce-a fost cu neînțelegerea aia?
Nu Brad Lewis era problema, ci Abraham Persikof.
Unul dintre ai tăi?
A cauzat probleme?
Deloc.
Se pare că a încurcat data la care trebuia să se prezinte.
Și fața lui Pete?
Eu i-am făcut asta.
Ne-am jucat mai violent.
Ați văzut ăștia?
Nu scapi nevătămat dintr-o luptă cu ăștia.
A se consemna.
Câți ani aveți?
Carly a luat nouă plus la teza de algebră.
Bravo, Carly.
Ce?
Bine!
Despre asta vorbeam.
Sunt mândru de tine.
Da.
Bunico, îmi dai sosul?
- Pete, i-l dai tu? - L-am luat. Mersi.
Mersi. E-n regulă.
A fost chiar greu.
E foarte bine.
Pete?
Ești bine?
Da, sunt bine.
Felicitări pentru nouă minus.
A fost nouă plus.
Mereu am învățat prost. N-aș fi putut lua o notă așa bună.
Evident, am pornit cu stângul.
Îmi pare foarte rău pentru asta.
Nu te pot obliga să ai încredere în mine sau măcar să mă placi.
Încerc și eu să mă descurc cum pot.
Totul e nou pentru mine,
nici nu mai știu când am fost în preajma unei familii normale.
- Normală? - Înțelegi tu.
Oricum...
Pot să sugerez ceva?
Știu că e foarte ciudat, dar o putem lua de la capăt?
Bună, Carly. Sunt Pete, vărul tău.
Haide. Se face în filme. Fă-o.
Haide.
Fă-o.
- Eddie. - Marius.
Unde ai fost, omule? Am fost acolo, te-am așteptat o oră.
Da, te-am văzut.
Ce, nimic?
Hai, zi-mi o poveste. Ceva care să-mi redea încrederea în tine.
M-au văzut coborând din metrou.
Știau că se petrece ceva, dar i-am îndepărtat.
Tocmai ce-ai ieșit. Mi-e dor de tine.
Taci!
N-ai fost niciodată bun la asta.
De-asta e atât de prostesc.
Ce ți-au promis?
Au zis că, dacă-i ajut...
n-o să te omoare.
Și ți s-a părut o afacere bună?
Afacerea perfectă? Îți dau și niște bani?
Încearcă să te ajute, măgarule.
Iisuse!
Ești așa încăpățânat!
Fir-ar al naibii!
Uite, Marius, o să fiu scurt.
Sunt un om foarte rezonabil,
dar chiar și oamenii rezonabili au limite, da?
Ai furat de la mine.
Nu permit așa ceva.
Dar acum te-ai întors, nu?
Uite cum facem.
Îți las o săptămână să-mi dai banii.
Și, dacă nu...
O să iau mâna fratelui tău
și un clește
și o să-i smulg un deget.
Săptămâna următoare îi smulg încă unul.
Bine?
Destul de curând, n-o să mai am degete.
Și apoi?
Vince, îți pierzi timpul,
fiindcă nu-mi mai pasă de fratele meu.
Te-am crezut timp de două secunde.
Ai șapte zile, Marius.
Salut, Pete!
N-am vrut să te deranjez.
Bună, bunico.
Am uitat să iau ouăle pentru micul dejun.
E totul în regulă?
Da. Eram la telefon cu un prieten.
Dacă nu le iau de-aici în seara asta,
o să le ia un vulpoi.
Ticălosul vine în casa noastră,
revendică ceva ce nu-i aparține.
Nu putem permite asta, nu?
Nu, doamnă.
Bine.
Ajung.
Mersi.
Subtitrarea: Iulia Rolle
Redactor Robert Ciubotaru