ירוק. זה הדבר שאני זוכר יותר מכול.
גוון הירוק ההוא.
ייתכן שזה היה הדבר היפה ביותר שראיתי מעודי.
רק הצבע.
הפעם היחידה שהיינו בפנים הייתה כשישנו,
וגם אז, אפילו לא חצי מהזמן.
והייתה נדנדת צמיג.
בכל קיץ
היא הייתה נשברת, ובכל קיץ סבא היה מתקן אותה.
והתפוחים...
וואו, אני אומר לך, התפוחים כבר לא אותו הדבר.
כלומר אני לא יודע מה עשו להם...
פיט, אתה מוכן לשתוק?
שום דבר כבר לא אותו הדבר.
כיבוי אורות.
שלוש שנים כאן.
אני מרגיש כאילו ביליתי כל רגע מהן בהקשבה לחרא הזה.
"לפיט היו קיצים מושלמים. לפיט היו סבא וסבתא מושלמים."
כל הכסף מאיגרות החוב, אבל הם אהבו אותך בכל זאת.
היה להם זמן בשבילך, עד שאימא עצבנה אותם לפני 20 שנה.
נכון! הכול אמיתי!
ואתה מתרגז, כי אלה היו חיים טובים יותר מהחיים הדפוקים שלך,
מה שהם לא היו!
אני יודע שהחיים שלך היו מחורבנים יותר משלי.
לפחות יש לי כישורים חברתיים.
אתה נוכל!
כן, אני איש אמון.
אני זוכה לאמון, ואנשים נותנים לי את הכסף שלהם.
ואתה? מה עשית? ביצעת שוד בנק מזוין?
אני יוצא מכאן בעוד יומיים.
אתה תהיה מועמד לשחרור מוקדם רק בעוד שנתיים,
כך שכרגע החיים שלי טובים משלך.
כלומר או שהיו לי חיים טובים משלך או שכל החרא הזה חסר משמעות.
בכל מקרה, תפסיק לדבר על זה.
בסדר?
עוד 24 שעות, אדי. אלוהים אדירים!
לפני הכול, אני מתכוון לחסל צ'יזבורגר ב"דונובנ'ס".
כן, זה המבורגר טוב.
בסדר, אח קטן. נתראה מחר, בסדר?
הכול בסדר?
לא, מריוס.
-אתה לא יכול לחזור לכאן. -מה זאת אומרת?
זה וינס. אנחנו חייבים יותר כסף מכפי שחשבתי.
-הרבה יותר. -כן? כמה?
-מאה אלף. -מה?
רגע, זה היה הסכום שהתחלנו בו. אני שילמתי לו,
אתה שילמת לו. מה קרה לעזאזל?
הוא אומר שזו ריבית, שהצטברה במשך שלוש שנים.
-ורק עכשיו אתה מספר לי... -הרגע גיליתי.
הוא רוצה אותי מת, נכון?
אני לא יודע.
אני לא יודע, אבל הוא שלח אנשים לחכות לך כשתשתחרר, אז...
אני חייב לדבר איתו.
לא, אני חושב שעברנו את שלב הדיבורים, מריוס.
לפחות בכל הנוגע לך.
תראה, הוא מחבב אותי, כך ש... תן לי לנסות לרכך אותו.
אבל כרגע אתה צריך להסתתר.
אוי, אדי.
אתה מוכרח להסתתר.
כן, בסדר.
אז מה? אתה לא מדבר יותר?
זו הייתה העצה שלך.
לא, צדקת. החיים שלי מחורבנים.
היה לי אבא שמעולם לא פגשתי,
אימא שהייתה בסביבה רק כאשר לא הייתה לה מחט בזרוע,
וכתריסר משפחות אומנה
שרק שלוש מהן לא עשו את זה תמורת השיק המחורבן.
ולך היו...
סבא וסבתא אוהבים.
זה גורם לי להרגיש כאילו זה אפשרי.
אם אתה רוצה לשוחח על זה...
סבתא תמיד הייתה האהובה עליי.
היא ידעה לעמוד על שלה.
-באמת? -כן.
כל השאר פחדו ממנה.
איפה החווה?
היי, מותק.
חכה, סליחה.
אנחנו מחכים לחבר שלנו.
מריוס ג'וסיפוביץ'. הוא משתחרר היום.
אתם אחים שלו?
מה?
לא.
תחנה אחת בלבד. זה לא הקו הכחול.
אבל אחים שלי מגיעים לבקר אותי.
אני נרגש בעבורך.
ואבא שלי נמצא איתם.
הוא לא היה אמור לבוא, אבל הוא לא היה מוכן להישאר בבית.
תראה, אבא שלי לא ידע שישבתי בכלא.
היה לו התקף לב רגע לפני שנכנסתי,
ועוד אחד בחודש שעבר.
ואימא שלי חושבת שהאמת תהרוג אותו.
הצלחנו לשמור על זה בסוד במשך שלוש שנים.
אתה רוצה שאהרוס הכול עכשיו?
פשוט תעצור את האוטובוס ברמזור הבא, תפתח את הדלת, אני אצא,
אלך ברגל את שארית הדרך ואתן לאבא שלי חיבוק.
כמו בן נורמלי.
תודה, תודה.
"שחקן הוקי טוב משחק היכן שהדסקית נמצאת.
שחקן הוקי גדול משחק היכן שהדסקית תהיה."
מי אמר את זה, בובי? מי?
נייט, אין לי מושג.
אין תשוקה.
שלום, הלכתי לאיבוד.
היי, יש לך מבטא. מאין אתה בא?
-אני? -כן.
אני ממונטריאול, קנדה.
אלוהים אדירים. אתה יודע שאני שונא את קנדה?
אני מצטער.
בובי, שמעת?
אני מעליב אותו והוא מתנצל!
קנדים! מדהים!
אני צוחק איתך, בן אדם! אני אוהב את קנדה!
איבדתי את הבתולים שלי במועדון חשפנות במונטריאול.
אבא שלי שילם. האיש היה צדיק.
בוא לכאן, אני אעזור לך.
לבחור הזה אין מושג. בוא לכאן.
קדימה!
בסדר, אני...
אני צריך להגיע לכאן.
אבל אנחנו כאן, נכון?
-רגע, אתה רוצה להגיע לאלבני? -כן.
אז סע ברכבת! צא החוצה, פנה שמאלה, תמשיך ישר. אי אפשר לפספס את זה.
נהדר! תודה.
תודה, אני מוכרח לזוז, כי שמעתי שעומד לרדת עוד שלג.
ברמן, עוד משקה לידידי?
והציטוט היה של גרצקי.
שמעת, בובי? גרצקי.
היי, סבתא, סבא.
זה אני, פיט.
פיט הנוכל
פיט.
תרצה קצת לימונדה?
-אני אשמח... -הוא שונא לימונדה.
אודרי.
רציתי לומר שאשמח לשתות כוס מים, אם זה בסדר.
אבל תודה על שהצעת.
בסדר.
תודה, סבא.
לא היה שם עץ תפוח?
הוא מת לפני כמה שנים.
אז איפה אתה בונה עכשיו את בתי העץ שלך, סבא?
איפה היית ב-20 השנים האחרונות?
כלומר איפה גרת?
אתה נשוי? יש לך ילדים?
יש לנו המון פרטים להשלים.
מה שלום אימא שלך?
לא דיברתי איתה בשלוש השנים האחרונות.
מה קרה?
אתם מכירים אותה. היא לא יודעת לסלוח על טעויות.
אולי זה תורשתי.
מה שהיא עשתה לנו היה בלתי נסלח.
הזמנתי את כל המשפחה לארוחת צהריים.
כל בני הדודים שלך.
נהדר. נהדר.
סבתא שלי חושבת שאימא שלך דפוקה.
אני גם סבתא שלו, ומעולם לא אמרתי דבר כזה.
כן, אל תדאג. היא אומרת את זה גם עליי.
מעולם לא אמרתי דבר כזה.
נהדר.
זו חולצה חדשה?
לא.
היא של לייני. לוויתי אותה בפעם האחרונה שישנתי אצלה.
היא יפה.
ג'וליה, את נראית בדיוק כפי שזכרתי אותך.
היו לי שיניים עקומות וצמות.
והיית יפהפייה.
איפה ההורים שלכן?
הם מתים.
קרלי.
האם יהיה קל יותר לכולם אם אגיד שהם "נפטרו"?
הם נפטרו.
ההורים שלנו נהרגו בתאונת דרכים לפני 12 שנה.
ואז לסבא היה שבץ.
אני בסדר.
אתה שוכח דברים, סבא.
כולם שוכחים דברים.
בסדר, קשה לו ללכת, אז הוא לא יכול לעבוד.
אני יכול לעבוד.
הוא לא יכול לעבוד, אז אני צריכה לעבוד.
אני יכול לעבוד!
אתה לא חייב לעבוד.
-הייתי אמורה לצאת לגמלאות לפני עשר שנים. -את יכולה לצאת לגמלאות מחר.
ומה? את תפרנסי אותנו?
ג'וליה עובדת בעסק כשנתיים.
היא עוזרת לנו מאוד.
ועשית עבודה נהדרת בניהול המקום, כשהייתי חולה לפני כמה שבועות.
אני מסמיקה?
אבל אנחנו מרוויחים כסף, מתוך הבנה במי אפשר לבטוח ובמי לא,
ואני מצטערת, אבל אם זה היה הצד החזק שלך,
הילדים שלך היו בעלי עיניים בצבע זהה.
באמת?
הברית החדשה
איפה למדת מנהל עסקים?
סליחה, את עובדת בעסק המשפחתי, נכון?
איגרות חוב וקרנות נאמנות?
תיארתי לי שיהיה לך תואר במנהל עסקים.
עסקי איגרות החוב.
לא?
כשהיית בן עשר חשבת
שאנחנו מעין משפחה עשירה בעסקי איגרות החוב, לא?
אנחנו בעסקי השחרור בערבות.
ואנחנו ממש לא עשירים! אני לא אוכל לצאת לטיול השנתי שלי.
למען השם, מספיק לדבר עלינו.
פיט, לא סיפרת לנו מה אתה עושה.
-מה אמרת? -ממה אתה מתפרנס?
נכון.
עבדתי בכל מיני עבודות.
הייתי חוקר של חברת ביטוח.
כלומר איתרתי חפצים בעלי ערך ונעדרים.
עקבתי אחרי אנשים שמזייפים פציעות.
אתה צוחק!
כמה זמן תכננת להישאר כאן, פיט?
יומיים.
מה? לא ראינו אותך 20 שנה,
ואתה חושב שתיעלם לאחר יומיים?
במיוחד כשאנחנו צריכים אותך? מאתר הנמלטים שלנו התפטר.
אני יודע, אבל המעסיק הנוכחי שלי מצפה לי...
שטויות. כשמשפחה מבקשת עזרה, לא מסרבים. אנחנו מתעקשים שתישאר.
סבתא!
טיילור.
סבא'לה!
פיט!
בסדר.
עבר יותר מדי זמן.
-בסדר. -תירגע.
וואו! היינו בלתי נפרדים בכל קיץ עד גיל 12.
-כאילו היינו... -וואו!
כאילו היינו אדם אחד, ואז פשוט לא כלום.
זה לא בסדר, אתה מבין אותי?
אתה זוכר את הסרטן?
כן.
אני עדיין צוחק על זה.
-אתה זוכר את התגובה של שון... -בטח.
-כשכמעט יריתי באחד? -אלוהים.
במשך שנים, בכל פעם שראינו את הילד הזה, הוא היה מחקה אותו.
תחקה אותו! קדימה. תן לי טעימה. קדימה!
-לא, אני לא... -בבקשה? תן לי קצת.
קדימה, תחקה אותו! אתה בטוח זוכר. קדימה, בן אדם.
הוא בכה.
ואנחנו...
הוא בכה ואז צחקנו עליו.
כי זה היה היסטרי.
תראה, היינו ילדים,
ואני בטוח ששון המסכן כבר התגבר על זה.
-אבל כלומר זה... -יחידה 19.
כן.
יחידה 19, מה קורה?
יש לנו מקרה של אלימות משפחתית בכביש שמונה. אתה בסביבה?
כן.
-כן, אגיע לשם בתוך עשר דקות. -רות.
אני מצטער, חבר'ה. אני צריך לזוז.
אתה...
שוטר, כן.
דברים השתנו, לא?
חשבתי שלפחות אחד מאיתנו יגמור בצד השני של החוק, נכון?
זה היה חלש. ויתרתי לך.
-להתראות, חבר'ה. -להתראות, טיילור.
וואו, נהדר. הוא שוטר.
כן.
מריוס, אתה בסדר?
כן, אני בסדר, אבל אני חושב שאני לא יכול להישאר.
פוטנציאל המשאבים נמוך מכפי שחשבתי, והסיכונים גבוהים יותר.
בסדר, אבל אתה בטוח.
איפה אתה?
אולי אני צריך לדבר עם וינס וזהו.
כן, אתה טוב בזה,
בהרגעת אנשים, נכון? לגרום להם לרצות לתת לך דברים.
תגיד לי איפה אתה, ואבוא לקחת אותך.
רגע, אתמול אמרת שלא איחלץ מזה בדיבורים.
זה היה הרעיון שלך.
אתמול חשבת שיש לך אפשרויות. היום אתה אומר לי שאין לך.
נכון.
אז איפה אתה?
אני בעיר. אשלח לך את הכתובת.
-נתראה מחר בבוקר. -בסדר.
-היי. -אלוהים אדירים!
לעזאזל! הבהלת אותי ממש.
סליחה, לא ראיתי אותך יושבת שם.
למה את מקשיבה?
דת' מטאל נורבגי.
הוא מונע ממני לשמוע את הוויכוחים של סבתא ושל ג'וליה.
כן.
כן, זה קשה.
אני מכיר את ההרגשה, כשנמצאים בחברת אנשים שרבים.
לפעמים אתה צריך קצת מרחב, את מבינה?
בסדר, אז...
רק כדי שיהיה ברור, זה החלק שבו אנחנו מתחברים, נכון?
מה?
יודע, כשאתה מחרטט ומספר לי כיצד אתה מבין מה אני עוברת,
ואז לפתע אנחנו החברים הכי טובים?
וואו.
כן, אני לא מבין למה את מדברת ככה.
ובכנות, אני מעט מופתע,
כי חיפיתי עלייך.
איך חיפית עליי?
באמת? אנחנו נשחק את המשחק הזה?
בחייך, גנבת את החולצה הזאת.
טוב.
אז אתה חושב שגנבתי חולצה,
ועכשיו אנחנו החברים הכי טובים כי לא הלשנת עליי?
מי הגנב?
טוב, סך הכול שכחתי להסיר את המדבקה.
נכון, לכן הסרת אותה לפני שמישהו ראה.
טעות שלי. סליחה. נכון, לא גנבת את החולצה.
דרך אגב, על לא דבר.
אדי, חתיכת בן כלבה.
קדימה. פשוט תיסע.
בסדר, לא לחייך. אסור לחייך בתמונות דרכון.
הדפסה דיגיטלית
בסדר. תחזרי בעוד 50 דקות? מזומן בלבד.
היי, ג'וזף.
מריוס.
לא ידעתי שהשתחררת.
לא מזמן.
אתה נראה טוב.
אין לי תלונות.
ממילא אף אחד לא יקשיב להן.
אני מניח שזה לא ביקור חברתי.
לא, אני צריך עזרה.
הזדקנת.
שנות כלא הן כמו שנות כלב.
-אבל לפחות אתה עדיין בחיים. -ג'וזף...
תראה, אני לא מאשים אותך, בסדר?
בכל הנוגע לצ'רלי. לפעמים הדברים האלה פשוט משתבשים, נכון?
אלה החיים שבחרנו. החיים שהוא בחר. תרים את הסנטר.
שמעת מפורטר?
בפעם האחרונה ששוחחנו, הוא...
הוא נשמע זקן.
תן לי את הפרטים.
אני סך הכול זקוק לרישיון נהיגה עם הולוגרמה והכול.
הוא צריך להיות מהימן.
אני לא מכין אותם אחרת.
-מתי תצטרך אותו? -עכשיו.
מדינה?
וושינגטון? הנה, אלה הפרטים.
אין לך טלפון חד-פעמי, נכון?
לא.
אבל יש לי משהו טוב יותר.
תופס איי-אם-אס-איי.
הוא יוצר הטעיות אקראיות בין הטלפון שלך לאנטנות הסלולריות.
הוא גורם למיקום שלך להיות בלתי ניתן לאיתור.
אין לי כסף.
אל תדאג.
אבל אני לא חייב לך יותר.
נכון?
כן, כן, כן.
בסדר.
פיטר מרפי, תשוב בעוד שעה.
אתה לא טוב בזה במיוחד.
בכל מקרה אף פעם לא חיבבתי אותך.
יש לך מקום לגור בו?
לא בעיר.
הבריונים של וינס מחפשים אותי.
את יודעת שאדי ניסה להסגיר אותי?
תראה, אדי סך הכול מנסה להישאר בחיים.
הוא לא היחיד.
אני לא מאשים אותו.
וינס חושב שאני עדיין חייב לו מאה אלף דולר.
זה מצער, אבל זה לא משנה דבר, נכון?
לא, לא באמת. לא.
אתה עדיין רוצה לעשות את זה?
ואת?
אם לא משיגים צדק, משיגים נקמה.
חוץ מזה, כמה פעמים בחיים האלה
מקבלים הזדמנות לבצע את "הטורקי".
הבקבוק האחרון שלו.
שמרתי אותו.
אני לא יודעת מה הוא היה חושב על כוסות נייר, אבל...
הוא היה שותה אלכוהול מספוג אם הוא היה צריך.
נשמור את היתר לסוף.
רישיון נהיגה של מדינת ניו יורק
מריוס ג'וסיפוביץ'
סנטרל אבניו 5001, ברוקלין
אבינו שבשמים,
יתברך שמך,
תיכון מלכותך, יתמלא רצונך
בארץ כמו בשמים.
תן לנו את לחמנו,
אל תובילנו לפיתוי...
צדקת. כשמשפחה מבקשת עזרה, לא מסרבים.
אני אקח את המשרה.
אמן.
היי! קורה משהו הבוקר?
יש לנו מבריז.
לעזאזל. מי?
בראד לואיס.
הפורץ?
את צוחקת.
הייתי בטוחה שלילד הזה אין אומץ לברוח.
קחי את פיט.
בראד אידיוט ופחדן. אני חושבת שאני לא צריכה תגבורת.
מושלם. זו תהיה הזדמנות בעבור פיט ללמוד ממקרה פשוט.
קחי אותו.
בתיק הזה כתוב "אברהם פרסיקוף", לא "בראד לואיס".
כנראה התבלבלתי.
-מה? -העמדנו ערבות של 20 אלף דולר
בעבור אברהם פריסקוף.
הבוקר היה לו שימוע לפני משפט. הוא לא הופיע.
אם הוא לא הופיע לשימוע לפני משפט, הוא לא יופיע למשפט.
אם הוא לא יופיע למשפט, לא ישלמו לנו.
לאן אנחנו נוסעים?
נתחיל בבית של אימא שלו. המבריזים תמיד בורחים למקום שבו הם חשים בטוחים.
"לבדוק מאגרי מידע, רשימות הצבעה, כתובות אחרונות.
מבריזים תמיד בורחים למקום שבו הם חשים בטוחים." הרגע אמרת את זה.
רגע, אז אנחנו עושים את זה בדיוק לפי הספר?
כל אחד אוהב את אימא שלו.
חניה לא נכונה.
אלך לכתובת של מישהו שלא ישקר, ירמה
או יגנוב, כדי להגן על האדם שאנחנו מנסים להכניס לכלא, בסדר?
לא, זו תוכנית טובה. לכי לשם, אני אלך לכאן,
ונעבוד יחד, בנפרד.
אם את מחפה עליו, את לא עוזרת לו.
אם הוא התקשר אלייך...
הייתי מספרת לך אם הוא היה מתקשר.
אני חוששת שמשהו נורא קרה לו.
בסדר, הנה.
תודה.
האם לאברהם יש חברה שהוא עשוי לפנות אליה?
אני חושבת שאין מישהי רצינית כרגע.
והאם הוא אי פעם עסק בשיפוצי בתים? או בבינוי מחדש?
אני מתנצלת. אני לא מבינה למה זה משנה.
אני רוצה לדעת לאן הוא ילך, כשהוא יזדקק...
אני שואלת מפני...
שאם הוא זקוק למקום ללון בו, לאן הוא יפנה?
לפני כחמש שנים הגג שלו התמוטט.
זה היה בלגן גדול.
הרבה חפצים נהרסו, הרבה זיכרונות.
ואצל מי הוא גר?
אני חושבת שאצל חבר שלו, סטיוארט.
יש לך שם משפחה? כתובת? מספר טלפון?
הוא עובד בבניין.
ואם הוא נפגע? מה אם קרתה לו תאונה?
כבר בדקתי בבתי חולים ובחדר המתים.
באמת?
אסור לך לפרוץ לבתים, בסדר? אם יתפסו אותך, נאבד את הרישיון שלנו.
-היא משקרת. -איך אתה יודע?
כי השכן ראה את אברהם כאן ארבע פעמים בשלושת הימים האחרונים.
הוא לן כאן פעמיים.
-הכלבה הזאת. -כן.
כן, היא כלבה.
-לא. -לא, לא, לא.
מה את עושה? לא, כששקרן נתפס בשקר, הוא לא מתוודה.
הוא ממציא שקר גדול יותר.
אז נחכה שהוא יחזור.
לא, אני מבטיח לך שהדבר הראשון שהיא עשתה לאחר שיצאת,
היה להתקשר ולהזהיר אותו.
חוץ מזה אני יודע לאן הוא ילך.
גנבת את המחשב שלו?
בסדר, את יודעת מה? אם נתפוס אותו, תוכלי להחזיר אותו,
ואם לא, זה המינימום שהוא חייב לך, נכון?
בכל מקרה, אני יודע לאן הוא הלך.
מסלול המירוצים, רוקיפוינט
הוא הלך לקבל את המנה שלו.
ו"ניס מג'יק" פותח פער במסלול העליון,
כאשר "נו-נו קאלים" מאבד קצב במסלול החיצוני לקראת הסוף.
אני עדיין לא בטוחה שאני מאמינה בזה. הוא נמלט. הוא אמור לשמור על פרופיל נמוך.
מהמר נמלט הוא עדיין מהמר. אנחנו מי שאנחנו.
אתה עדיין אותו האידיוט שהיית בגיל עשר?
הערצתי אותך, ולא היית נחמד אליי במיוחד.
באותה תקופה הייתי אדם שונה. כלומר הייתי בן עשר, נכון?
אז אני מניח שניצחתי בוויכוח.
הוא כאן.
מעיל עור.
זה אברהם פרסיקוף? איפה התיק?
התיק שלא טרחת לקרוא?
-אתה מכיר אותו? -לא.
אתה מתנהג כאילו אתה מכיר אותו. אתה נראה מפוחד.
ובכן, כן, הוא עבריין.
הוא לא אלים. הוא מואשם בהעלמת מס.
ואם הוא לא?
אם אתה יודע משהו, דבר!
אני יודע שלפני שנפעל
אנחנו צריכים לדעת במי מדובר.
בסדר, זו התוכנית.
והם יוצאים. "באדי ברייב" בפנים עם התחלה מהירה. "בילי בוי" בכיס,
ואחריו "אולמוסט הוון" "טיים טו גו" ו"רד טייל".
אברהם, אתה צריך לבוא איתי.
ברצינות?
אל תקשה עליי, בבקשה.
אלוהים אדירים! אני מצטער מאוד!
אלוהים אדירים! אני כל כך מצטער!
שמעתי צעדים ו...
אני לא יודע איך... את היית הראשונה ששמעתי.
לא, הוא בא מכאן.
לא, הוא כנראה פנה במסדרון או משהו כזה.
אולי הוא נכנס לחדר.
-את יודעת, ההד ו... -לא.
נתת לו לברוח.
אני בטוחה שנתת לו לברוח.
למה נתת לו לברוח?
כי אני...
אני מכיר אותו.
מה?
הוא היה הורג אותנו.
אברהם פרסיקוף הוא לא עבריין מס.
אולי, אבל למי אכפת?
הוא גם מקס פרון, ובשם הזה הוא מנהל עסקי גביית דמי חסות
בלונג איילנד, והוא כנראה רצח חצי תריסר אנשים.
איך אתה מכיר אותו?
אני מכיר אנשים שהוא מכיר.
תראי, לא היינו בקשר 20 שנה. היו לי חיים.
אתה מפוטר.
ג'וליה, כדאי לך לשכוח מהערבות שהעמדת עליו.
לא אכפת לי אם מדובר במיליון דולר. לא שווה למות בשביל זה.
אם הוא יברח, לא אוכל לשלם את התשלום הבא שלנו לבנק.
הבנק יתחיל להחרים את הנכסים שלנו.
סבא וסבתא שלנו יפסידו את העסק, ואולי אפילו את החווה.
סבא וסבתא שלנו הקימו את העסק הזה!
ההורים שלי נפגשו בעסק הזה.
הם עבדו על תיק, כשקרתה תאונת הדרכים.
העסק הזה הוא המשפחה הזאת,
והוא לא ייסגר, כי בטחתי באדם הלא נכון פעם נוספת.
אז כן, אני אמצא אותו ואסגיר אותו!
את זקוקה לי.
אני מכיר את הבחור הזה ואת העולם הזה.
את צריכה מישהו שיגיד לך שזו הייתה תוכנית גרועה.
זו הייתה תוכנית טובה עד לרגע שבו שיבשת אותה!
תוכניות שכרוכות במרדף ובתיקול של אנשים הן אף פעם לא תוכניות טובות.
-אתה מפחד להסתבך בקטטה? -כן, אני אוהב את הפרצוף שלי!
האם אי פעם ספגת אגרוף? זה כואב!
תראי, תמיד יש דרך טובה יותר. תמיד יש דרך חכמה יותר.
ואם אין, בריחה היא רעיון הגיוני ביותר.
אנחנו יכולים ללכת מכאן?
טיילור יכול לספק לנו את המידע בטלפון.
אסור לי בכלל להסתכל ברשומות כרטיס אשראי של אנשים בלי צו.
כן, אתה אומר לי את זה בכל פעם, ובכל פעם אתה משיג לי את המידע.
ובכל פעם שווה לי להזכיר לך, שאני לא אוהב לעשות את זה.
טיילור, אם זה גורם לך אי נוחות,
אתה יכול להוציא איי-פי-בי, ונפסיק להטריד אותך.
עברה פדרלית.
זה לא בסמכותנו.
בסדר, לאברהם פרסיקוף יש שלושה כרטיסים.
טיסות, רכבות, אוטובוסים.
הוא ככל הנראה מנסה להתרחק מכאן כמה שיותר במהירות האפשרית.
לא, הוא שילם לשתי מוניות ואכל שתי ארוחות צהריים.
מה בעניין מקס פרון? אתה יכול לבדוק את הכרטיסים שלו?
תלחץ על גלילה.
בסדר, הוא שילם על מלון בניו יורק לפני שבועיים,
תרומת צדקה וזוג מוניות.
פעם נוספת, בלי טיסות ובלי רכבות.
-היי, אני מכיר אותך. -מה?
מאין אני מכיר אותך?
אני לא... אני חושב שאתה מתבלבל.
אני חושב שלא.
לא.
רק רגע.
אתה מאמן הכדורגל של הבן שלי, נכון?
לא, מבלבלים אותי הרבה עם אנשים אחרים.
אני חושב שיש לי פרצוף נפוץ. כן.
אלוהים.
הגיעו חיובים חדשים על אחד הכרטיסים של פרסיקוף.
הוא קנה לפני שעתיים כרטיס טיסה מהרטפורד לבופאלו.
עיירת גבול.
מתי הוא טס?
בעוד פחות משעה.
בסדר. תודה, טיילור.
כן.
זה מושלם. כלומר לא הנהיגה שלך.
נמל תעופה הוא סביבה מבוקרת. כלומר כבר בדקו אם יש לו נשק.
כן, מושלם.
אם המטוס הזה ימריא, העסק שלנו יתרסק...
אני חוששת שהטיסה לבופאלו מלאה.
טוב.
שני כרטיסים לטיסה לפורט לודרדייל ב-17:20.
אתם רוצים לנסוע לבופאלו או לפורט לודרדייל?
מותר לנו לנסוע רק אם יש לנו סיבות טובות לנסיעה?
היי, סבתא.
ג'וליה, לא תאמיני במי סבא נתקל לפני רגע.
בראד לואיס.
כלומר הוא מצא אותו, אבל זה לא היה מסובך,
כיוון שלבראד לא היה מושג שחיפשנו אותו.
כן, זה היה קצר בתקשורת עם בית המשפט. הייתי צריכה לעדכן אותך.
את בסדר? את מתנשפת.
אני סך הכול משחקת תופסת עם הלן.
אופס! היא כמעט תפסה אותי. אני צריכה לסיים.
גברתי, אני מצטער. אנחנו מוכרחים לעלות על הטיסה הזאת.
-אפשר לראות את אישורי העלייה שלכם? -אין לנו אישורים,
אבל דוד שלנו נמצא על הטיסה הזאת. הוא חולה סוכרת.
הוא שכח לקחת את האינסולין שלו היום.
ואם לא נעלה לטיסה, הוא עלול למות.
אלוהים אדירים. כמובן.
אקרא לאחת הדיילות שלנו ללוות אתכם פנימה. אני רק צריכה לדאוג לאישור.
בסדר, האינסולין אצלך, נכון? את יכולה לעלות לטיסה לבדך?
זו הקריאה האחרונה לטיסה 1722 לבופאלו, ניו יורק.
אברהם פרסיקוף,
אם אתה נמצא במסוף, תגיע לשער איי-8, בבקשה.
אתה עומד להחמיץ את הטיסה שלך.
אדוני, הדיילת תלווה אתכם למטוס.
-אדוני? -מה?
לא, זה בסדר.
אבל דוד שלך...
זה בסדר.
יש לו מיץ תפוחים. הוא יהיה בסדר.
אולי הוא ראה אותי.
הוא כנראה ראה אחד מאיתנו.
כן, נקווה שהוא ראה אותך.
הוא מכיר אנשים, שאני מכיר.
אנשים שלא מחבבים אותי במיוחד.
אסור לו לראות אותי.
אנשים מעסקי הביטוח? נשמע דרמתי יותר מכפי שחשבתי.
מה קורה, טיילור?
הבחור שלי במשרד האשראי יצר איתי קשר.
פרסיקוף השתמש באותו כרטיס כדי לקנות כרטיס טיסה נוסף.
הפעם לדטרויט. המטוס יוצא בעוד שעתיים מפרובידנס.
תודה, טיילור. קדימה, אנחנו עשויים להספיק.
-רגע. -לא, הוא לא היה כאן.
זו הייתה הסחה. אתה מפחד שוב?
מה היתרון שלנו עליו? מה אנחנו יודעים עליו, שהוא לא יודע שאנחנו יודעים?
שיש לו זהות נוספת.
בדיוק, מקס פרון. ולמקס פרון יש כרטיסי אשראי, נכון?
אז למה הוא מזמין כרטיסי טיסה בכרטיסי האשראי של פרסיקוף,
אלא אם כן הוא רוצה שנדע עליהם, נכון?
אולי פרסיקוף לא מנסה ליצור הסחה בזמן שהוא נוסע לפרובידנס או לכל מקום אחר.
אולי הוא מנסה ליצור הסחה בזמן שהוא נשאר בעיר?
ומה הוא מתכוון לעשות?
מה אנחנו יודעים? ומה אנחנו לא אמורים לדעת?
התרומה לצדקה?
מה?
מהקבלות של כרטיס האשראי של פרון.
זה מוזר.
הבחור תורם כסף שבועיים לפני שהוא מתכנן לברוח?
אגודת האחיות של מחוז הרטפורד, 500 דולר.
מחוז...
מה? אני לא...
האגודה הזאת עורכת אירוע הערב.
אין סיכוי שהוא ישתתף בו. זה מטופש. זה פומבי מדי.
לא, הוא יהיה שם.
הבריחה שלו מהצדק צריכה לחכות למחר.
הערב אגודת האחיות של מחוז הרטפורד עורכת טקס הוקרה לאימא שלו.
אנחנו צריכים לשלוט במצב, כלומר לשלוט בו.
אנחנו צריכים לדעת מה הוא מתכוון לעשות לפני שהוא יידע.
למה יש לך כל כך הרבה חליפות? את אוהבת ללבוש בגדי גברים?
אבא של ג'ייקוב ברח מכאן כל כך מהר, שהוא לא טרח לארוז.
אתה יכול לעזור לי עם זה?
אנחנו צריכים להפריד אותו מכולם.
כלומר אנחנו צריכים לספק לו סיבה להתרחק מכולם.
איך נעשה את זה, כאשר הוא ואימא שלו מכירים אותי,
ואסור לו לראות אותך?
ערב טוב. ברוכים הבאים להיילי לייק. הגעתם לאירוע?
נהדר, אפשר לדעת מה שמכם, בבקשה?
סטיבן דיווידסון.
סטיבן דיווידסון. ושם האורחת שלך?
זו אשתי, דורותי.
שניכם נראים נהדר הערב.
לצורכי בטיחות, אנחנו משאירים את כולם במכוניות עד שנפנה את הרכבים מלפנים, בסדר?
דרך אגב, יופי של אס-אל.
כן, אדוני, זה בפנים.
-כן. -כרטיסים, בבקשה.
דורותי, הכרטיסים אצלך.
הם לא אצלי, יקירי.
טקס פרסי אגודת האחיות של מחוז הרטפורד ה-24
אתה זוכר ששמת אותם במעיל שלך?
-אני לא... -מותק, הכנסת אותם...
את יכולה לבדוק בתיק שלך?
הנימה שלך לא מוצאת חן בעיניי, ואני בטוחה שהם היו אצלך.
בסדר, את מוכנה לבדוק ברשימת המוזמנים? השם הוא דיווידסון, סטיבן דיווידסון.
זה בדיוק כמו בכינוס הסי-אף. שוב נבזבז ערב שלם.
זו לא הייתה אשמתי. הכרטיסים היו אלקטרוניים.
-ונגמרה לך הסוללה בטלפון. -כי נתת לרורי לשחק במיינקראפט.
נהדר, זו אשמתו של בן השמונה. ידעתי שזו לא יכולה להיות אשמתך.
-אתה יודע כמה הוצאתי על השיער שלי! -כלומר כמה אני הוצאתי!
-אז עכשיו הגענו לבעיה האמתית! -זה בסדר.
אתם רשומים. אדון וגברת דיווידסון.
פשוט אסרוק את הברקוד המרכזי ואכניס אתכם.
-תודה. -בסדר.
-אין בעיה.
-איזה ערב נפלא. -אין בעיה.
טקס פרסי אגודת האחיות של מחוז הרטפורד ה-24, מתנדב השנה
אתה חושב שהוא חמוש?
הוא יהיה אידיוט אם לא, והוא ללא ספק לא אידיוט.
שלב ב'.
את רוצה לשתות משהו?
כן, אשמח לשתות ויסקי. תודה.
גברת פרסיקוף! אני שמח לפגוש אותך סוף סוף!
נדמה לי ששוחחת עם חלק מעמיתיי, וכולם מהללים אותך.
אני מתנצל, אני מרטין אונגר. אני בטוח שמישהו הזכיר את שמי.
אני אחראי ליחסי הציבור באירוע הזה. זה אירוע יפהפה עם אנשים יפהפים.
הרופאים זוכים לתשואות, אבל אנחנו יודעים מי הגיבורים האמתיים, נכון?
אתה אדיב כל כך!
הכנו חדר המתנה יפהפה בעבורך בקומה למעלה כדי שתוכלי לנוח לקראת הרגע הגדול.
טוב לי כאן.
בסדר, כן, אני אגיד למרלין.
היא צילמה באחרונה את מדונה,
והתמונות יצאו נהדר. את בהחלט נראית נהדר, אבל כרצונך.
טוב... אני לא רוצה להרוס את התוכניות שלכם.
ברגע שבני יחזור עם המשקאות.
אל תדאגי. אנדי, אתה יכול לומר למר פרסיקוף שאימא שלו נמצאת בחדר ההמתנה?
קוראים לי...
לא עכשיו, אנדי.
יש לנו חדר המתנה?
הבן שלך בטח גאה מאוד. זה כמו לזכות באוסקר של הסיעוד.
לא הייתי מנסחת את זה ככה.
אז אני אנסח את זה בשבילך.
אני כבר חוזרת.
-היי, אימא. -מר פרסיקוף?
מי זאת?
-למה הטלפון של אימא שלי נמצא אצלך? -אני חושבת שהיא חווה התקף לב.
אני לא יודעת, היא מכחילה. נמצא איתה רופא.
איפה את?
היא לא הוציאה מילה. היא אחזה את בית החזה.
-הם הזמינו אמבולנס. -שאלתי איפה את!
חדר "הוגאן" בקומה השנייה.
אברהם פרסיקוף,
בהתאם לחוקי מדינה זו ופסקה 6-בי של הסכם הערבות שלך,
אני עוצרת אותך.
תרים ידיים, בבקשה.
האם אי פעם ירית באדם?
כן.
אמרתי לך להרים ידיים באוויר.
הראשון הוא תמיד הכי קשה. רוב האנשים לא מסוגלים.
מר פרסיקוף!
יש משהו שמונע מאיתנו ללחוץ על ההדק,
אפילו כשיש לנו כל סיבה שבעולם.
עומד מולנו אדם, בן אנוש.
שתוק!
ואם את מסוג האנשים שמסוגלים ללחוץ על ההדק,
את תהיי גם מסוג האנשים,
שיכול להקשיב לדבריי בלי לאבד עשתונות.
תרים את הידיים חזרה.
לא.
אני תוהה למה אברהם מתעכב כל כך. אתה יודע מה? אתקשר אליו.
לא, זה לא הכרחי.
אני בטוח שהוא נקלע לשיחה...
בוא נראה.
כן.
ג'וליה, אנחנו מוכנים לגברת הנכבדה שלנו?
האקדח שלי מכוון לראש שלי.
היא מצאה את הבן שלך.
-יופי. -כן.
אני צריכה שתביא את אימא שלו למטבח או שאני אמות.
זה לא קשור להעלמות מס, נכון, מקס?
שום דבר? אפילו לא "מי זה מקס?"
או אולי... אתה יודע שהיה לי...
הכרתי בחור כמוך, שלא הפסיק לדבר.
והדרך היחידה לגרום לו לשתוק
הייתה שדחפתי לו אקדח לפה ולחצתי על ההדק.
הלשון שלו יצאה מהעורף.
זה מראה מרשים.
את יודעת מה? שכחתי משהו באולם הנשף. אני כבר חוזר, בסדר?
אימא?
מה היא עושה כאן לעזאזל? מה קורה פה?
-עם מי היית? -בחור צעיר ונחמד.
בסדר, איפה הוא?
הוא לא יחזור.
הוא פחדן.
בסדר, בחור חכם. אימא, אנחנו יוצאים מהדלת האחורית.
הפרס שלי.
הבטחת.
אני יודע. אני מצטער.
בסדר? אבל בגלל התסבוכת שלי, אני צריך לפעול כמו דוד ראלפי.
אתה צריך להיעלם?
התכוונתי לחכות עד שתקבלי את הפרס שלך.
הרגת מישהו?
-אימא... -זה מה שדוד ראלפי עשה.
הם מחפשים אותך?
-בניו יורק. -אוי, אייב.
-מה תעשה איתה? -עדיין לא החלטתי.
אם אתה כבר מבוקש על רצח, עדיף שתחסל אותה.
-אימא! -לא כאן.
איפה שהוא ביער.
היא לא תבוא איתי, אם היא תחשוב שאני אחסל אותה.
לא, ראלפי אמר שהם תמיד באים ומקווים לנס.
אתה לא חושב שאני אירה הפעם?
אני אזכור את הפנים שלך.
אם אי פעם אראה אותך שוב, אהרוג אותך.
אני לא מאמין שהוא לא זיהה אותי.
אתה ממזר בר מזל.
טוב, באופן אישי, הייתי משתמש במילה "הרואי".
אל תגיד שום דבר על כך שפרסיקוף מבוקש על רצח בניו יורק.
-את בטוחה? -כן, אני צריכה רגע לחשוב
-כיצד לספר לאודרי. -אני רוצה לומר משהו.
אתם לא צמד למופת.
מה קרה לפנים שלך?
קיבלתי אגרוף. מה התירוץ שלך?
בוא לכאן! אני מת עליו!
תודה ששמרת על הילדים אתמול בלילה, סבא.
את רצינית? אני רוצה להיות הטלפון הראשון שלך.
עשיתי מניקור.
-באמת? -כן.
-הן נראות נהדר. -עבודה טובה.
איך היה בעבודה?
למה היה קצר בתקשורת?
בראד לואיס לא היה הבעיה. זה היה אברהם פרסיקוף.
אחד משלך?
הוא עשה בעיות?
כלל לא.
ככל הנראה, הוא התבלבל בנוגע לתאריך ההתייצבות שלו בבית המשפט.
והפרצוף של פיט?
אני... אני עשיתי את זה.
כן, התקוטטנו.
ראיתם את אלה?
לא יוצאים ללא פגע לאחר קרב עם אלה.
הם קשוחים...
בני כמה אתם?
קרלי קיבלה שמונים וחמש בבחינה באלגברה.
כל הכבוד, קרלי.
מה?
יפה.
זה מה שחשבתי.
אני גאה בך מאוד.
כן.
סבתא, את מוכנה להעביר לי את הרוטב?
-פיט, אתה יכול להעביר לו אותו? -אין בעיה.
תודה. יופי.
היא גם הייתה קשה.
יופי. טוב.
פיט?
אתה בסדר?
כן, אני בסדר.
ברכותיי על ה-80 שלך.
קיבלתי 85.
תמיד הייתי תלמיד גרוע. לא הייתי מסוגל לקנות ציון טוב כל כך.
אני חושב שהתחלנו ברגל שמאל.
אני ממש מצטער.
אני לא יכול לכפות עלייך לבטוח בי או אפילו לחבב אותי.
אני רק מנסה להבין בעצמי את כל זה.
זו טריטוריה חדשה בעבורי.
אני לא יודע מתי הייתי בפעם האחרונה בסביבת משפחה נורמלית.
-נורמלית? -את יודעת למה אני מתכוון.
בכל מקרה...
אני יכול להציע לך משהו?
ואני יודע שזה יישמע מוזר, אבל האם אנחנו יכולים להתחיל מחדש?
היי, קרלי. אני פיט, בן דוד שלך.
קדימה, עושים את זה בסרטים. קדימה, פשוט תעשי את זה.
קדימה.
קדימה, תעשי את זה.
-אדי. -מריוס.
איפה היית, בן אדם? חיכיתי לך שם במשך שעה.
כן, ראיתי אותך.
מה? לא כלום?
בחייך, אדי, ספר לי סיפור. משהו שיגרום לי לבטוח בך שוב.
הם ראו אותי יורד ברכבת התחתית, בן אדם.
הם ידעו שקורה משהו, אבל הובלתי אותם הרחק ממך.
תחזור, אחי. אני מתגעגע אליך.
שתוק.
אתה לא טוב בזה. מעולם לא היית טוב בזה.
לכן זה מטופש כל כך, אדי.
מה הם הבטיחו לך?
הם אמרו שאם אעזור להם למצוא אותך...
הם לא יהרגו אותך.
והעסקה הזאת נשמעה לך טובה?
זו העסקה המושלמת? הם הבטיחו לך גם מעט כסף?
הוא מנסה לעזור לך, אידיוט.
אלוהים!
אתה עקשן כל כך.
לעזאזל.
תראה, מריוס, זה יהיה קצר, בסדר?
אני אדם הגיוני מאוד,
אבל אפילו לאנשים הגיוניים יש גבולות.
גנבת ממני.
אני לא יכול להרשות לזה לקרות.
אבל עכשיו חזרת, נכון?
אז הנה מה שנעשה.
אתן לך שבוע להחזיר לי את הכסף שלי,
ואם לא תחזיר אותו...
אקח את היד של אחיך
וחותך ברזלים,
ואקטע לו אצבע.
בשבוע שלאחר מכן, אקטע עוד אחת.
בסדר?
בקרוב מאוד ייגמרו לי האצבעות.
ואז מה?
וינס, אתה מבזבז את זמנך,
כי כבר לא אכפת לי מאח שלי.
אתה יודע, זה עבד עליי לשתי שניות.
יש לך שבעה ימים, מריוס.
היי, פיט.
לא רציתי להפריע לך.
היי, סבתא.
שכחתי להביא ביצים לארוחת הבוקר מחר.
הכול בסדר?
כן, שוחחתי בטלפון עם חבר.
אם לא אוציא אותן מכאן הערב,
יהיה שועל שיוציא אותן.
הממזר הקטן נכנס לבית שלנו
וטוען לבעלות על דברים שאינם שלו.
אסור לתת לזה לקרות, נכון?
לא, גברתי.
בסדר.
זה מספיק.