Přivítejte ředitele vnitřní bezpečnosti Maximiliana Laurenta.
PŘED 3 MĚSÍCI
Na toto období neustále se zvyšujícího stupně ohrožení
musí navázat období aktivnější spolupráce evropských národů
a zvýšené uvědomělosti týkající se praktik
našeho sběru informací.
Díky tomuto cíli mohu hrdě oznámit,
že Mary měla beránka
se sněhobílou vlnou
a kamkoliv šla Mary, beránek šel za ní.
Moc se omlouvám.
Odpusťte mi.
Po nočním letu možná nejsem úplně ve formě.
Upřímně se omlouvám.
Jak jsem říkal...
Ano, jak jsem říkal...
Žil, byl jeden muž v Nantucket...
Dohoda s Denonem.
Jo?
Můžeš ji dnes uzavřít, Leslie?
-Dohodu s Denonem? -Jo.
Nejspíš nám proklouzla mezi prsty, Johne.
Byl to podělaný týden.
Měl jsi to těžké.
To chápu.
Jen říkám, že sejmout mě i Stephena
bylo dvojnásobné neštěstí,
můžu-li to tak říct,
s ohledem na smlouvu s Denonem.
Drž si to, než krvácení přestane.
Úchvatné.
Ještě celkem nedávno...
Ještě celkem nedávno, synku, jsem tě považoval za syčáka.
V čem dalším jsem se asi spletl?
Nejspíš v hodně věcech.
Leslie?
Jo, Johne?
Denon.
Jo?
Musíš to dotáhnout.
Myslel jsem, že jsi to nechal za sebou?
Dokážeš to uzavřít, Leslie? Dnes?
Rozumím, Johne.
Rozumím.
Jo a Johne,
uvědomuješ si, doufám,
že i když tu smlouvu s Denonem uzavřít chci,
mám za sebou špatný týden.
Fyzicky i psychicky.
A chemicky.
Pochop, synku,
potom, co jsi mě střelil do ksichtu,
jsem bral pořádně silnej matroš.
-Zvládneš ji uzavřít? -S Denonem?
Jo, je to nezbytné.
-Pro tvůj důležitý úkol? -Jo.
Možná.
Leslie, důležitější to být nemůže.
Dokážeš to napravit a uzavřít to?
Musíš se soustředit na své trubky, kámo.
Chlapče,
karta se najednou kurevsky obrátila, že?
Dokážeš ji uzavřít?
Napsal jsi tu knihu, Leslie.
Napsal.
Jdi jim to ukázat.
Chci, aby tě táta dostal domů, hochu.
Dokončil to.
Takže půjdu
udělat maximum.
A ve vlaku si ani nešňupnu kokain.
Bezva.
Jo.
Je to bezva.
Pro Smutného muže
Ahoj.
Dovolal jsem se ti?
Jo.
-Abych to odvolal? -Jo.
Díkybohu.
Jsi v pořádku?
Jo.
Dobře.
Tak dobrá.
Tak dobrá a co?
Tak dobrá a sereme na to.
Schytáme všechny možné rány,
stáhneme se, odpočineme si, uzdravíme se
a zase se dostaneme do formy.
A tím to hasne.
Pojeďme domů.
Tak je ten muž naživu a ty peníze pryč.
Nějak to zvládneme.
Ty peníze máme zpátky.
Co?
Ty peníze máme zpátky.
Kolik?
Jsou tam všechny.
Sakra.
Co?
Všechny?
Jo.
To je skvělé.
Kde je Myna?
Myna je pryč.
Nikdo tu není.
Vyzvedla si ji? Konečně?
Právě jsem přišel.
Myna už byla pryč.
A byly tu ty peníze.
Dobře.
Tak jo. Jsme zpátky.
Dobře.
Hej, vyšlo to. Jsme zpátky ve hře.
Jo.
Připravena?
Ano.
Co se děje, zlato?
Moc se omlouvám.
Tati?
Připrav si hlavu.
K čemu?
Thomasi Tavnere? Policie, otevřete.
ÚTĚK Z PAŘÍŽE
-S tímhle tu být nemůžu. -Skoč.
Běž a skoč z balkónu.
Cože mám udělat?
Tenhle byt jsem si vybral. Kvůli tomu.
Otevřete, policie!
Běž.
Jeď.
Šílenej parchante.
Věděl jsi, že je Alice ochotná to udělat?
Johne?
Zdálo se to pravděpodobné.
Haló, je tam Charlie?
Je tam Charlie? Nechci s ním mluvit, kámo.
Jen chci vědět, jestli je v pohodě. Jestli je s tebou.
-Je v pořádku. -Dobře.
Jak se máš ty?
Docela dobře.
-Vážně? -Jo.
Jo? Protože já to říkám taky.
-Co říkáš? -Že se mám docela dobře.
Je to moje hláška.
Nemáš se tak?
-Jak? -Docela dobře?
-Kde jsi, Johne? -Na cestě.
Na cestě kam?
Pryč z Paříže.
Co je to za zvuk?
Terapeutické dýchání.
Já. Dýchám.
Terapeuticky.
Musíš to dělat pořád?
Když jsem s přáteli, ani ne.
Když jsem sám, dělám to častěji.
Jste v pořádku? Vy dva?
Jo. Je přímo vedle mě.
Věděl jsem, že bude v bezpečí, Glenne.
Věděl jsem, že pro něj půjdeš.
Můžeme vám slíbit a Galvanized United vám doručí
plně kompozitní pružné pole nosníkového potrubí
a taktové svorkové oblouky s poměděnými hlavami lamodrážek.
V délce pěti tisíc kilometrů.
Přes celý Blízký východ,
díky čemuž Denon a Galvanized vstoupí do nové éry partnerství
a konečně i do éry sdílené celoplošné
a těžko unavitelné tažnosti matic.
Whiskey.
Víte co?
Ne, děkuji. Pracuju.
Víte co?
Jen krapet.
Co je krapet?
Není to nic.
Není to vůbec nic. Zapomeňte na to.
Není to vůbec nic.
Přišel jsi o zuby, kámo?
-Co? -Zuby?
Kde máš některé své zuby?
Jo.
Musím projít přes kontrolu s rozpoznáváním obličeje.
-A proto sis nechal vytrhat pár zubů? -Jo.
A taky mám oteklou hlavu.
Protože mě do ní před pár dny trefilo auto.
Pak se prostě stačí usmívat. Jako kašpar.
Podstupuju obří riziko.
A jen na základě vašeho slova.
Nejkratší cestou pojede
přímo do bezpečí.
Takže do Anglie.
Detektive, je tady?
Je tady.
Thomas Tavner?
Jmenuji se Laurent.
Ředitel vnitřní bezpečnosti.
Mám na vás několik otázek.
Galvanized je v této branži už dlouho.
A my jsme jakési nové děti v sousedství,
jako First Consolidated Systems, já vím.
Ale nechcete vy v Denonu,
jakožto největší developer ropných polí,
zvolit svěží přístup pantrapickému flexinosnému náporovému propojení?
-Kterou vybereme? -Není už čas?
McMillan strčily do kapsy obě.
Jo, ten týpek z McMillanu je divný, kámo.
Minule byl vážně příšerný.
...a točně-podporované tenzní přepravování.
Víte, kde je váš syn?
Který?
-John Tavner? -Ano.
Kde je John Tavner?
Ve Fort Meade, kde vyučuje
klasickou armádní hradební infrastrukturu a ekonomii války.
-Ve Spojených státech? -Ano.
Učí na univerzitě?
Jako školitel americké armády
učí vše, o co ho požádají.
A to učí právě teď.
Zavolejte jim.
Byl jste dnes dopoledne v pokoji v hotelu Sansille East
v desátém okrsku Paříže?
-Ne. -Kde jste byl?
Půjčoval jsem si oblek.
A důvod?
Abych mohl jít na svatbu mého syna.
Mého druhého syna, v Paříži.
A asi abych vypadal dobře, až na jeho svatbu půjdu.
Jeho jméno?
Edward.
Tavner.
-Proto jste v Paříži? -Ano.
A místo svatby?
Kaple svatého Michaela.
Datum?
Za sedm hodin. Takže...
Naše země spolu vychází.
Pracujete pro svou a já pro svou. Proto bych ocenil,
abyste mi jakékoliv další otázky kladla tak,
jak jsem na to zvyklý, a to přes mou kancelář.
Jaká je podstata vaší práce?
Studuji, vyšetřuji a zhodnocuji hrozby vůči životům Američanů.
A té vaší?
Zatýkám lidi, kteří spáchali nebo si objednali vraždu
v Lucemburku v Lucembursku.
Co by se teoreticky stalo, kdybyste si ty dvě věci spletla?
Já bych se nespletla.
Já také ne.
Je tu někdo...
Chci být s panem Tavnerem sama.
Ale...
Ale co?
Je tu paní Tavnerová.
Členka vlády Spojených států.
-Pusťte ji dovnitř. -Pane.
Buď ona přijde, nebo my odejdete.
Jsem Bernice Tavnerová,
ministryně dopravy Spojených států amerických.
V Paříži jsem se svou rodinou, do níž patří i můj bývalý manžel,
kvůli svatbě našeho syna.
Pouze z tohoto důvodu.
A musím zařídit catering.
A spoustu dalších naléhavých úkolů.
Úplně jsme to nečekali.
Náš syn je...
Nečekali jsme, že se bude ženit.
Asi nikdy. Upřímně.
A pak najednou...
Proto ho potřebuju.
Abych měla jistotu, že můj syn opravdu dorazí,
protože je to tak pade na pade.
Tenhle náš syn je trochu...
Soustavně činit správná rozhodnutí se mu prostě až tak moc nedaří.
Takže se vás vlastně ptám,
kdo sakra jste?
A co tu sakra děláme?
Mám zavolat vašemu premiérovi a zeptat se jeho?
Zavolejte do kaple svatého Michaela
a zeptejte se, zda tam ta svatba bude.
Nan Ntepová, policie Paříž.
Chci vědět, zda u vás mají rezervaci Tavnerovi.
Děkuji.
Tu kapli si na odpoledne zamluvili.
Na tři hodiny.
Chcete zavolat i do Fort Meade?
To nebude třeba.
Pokud tu váš syn John bude dnes zadržen, což je pravděpodobné,
a pokud se u něj najde částka 11 milionů euro,
což je obrovský motiv k vraždě Edgara Barrose
a Mikhama Candahara,
bude dnes odpoledne zatčen.
Raději bych místo něj zatkla vás.
A je mi jedno, co řídíte.
Pokud jste vyšetřování mařil vědomě,
postarám se, abyste byl obviněn z napomáhání k vraždě.
Můžeme odejít, že?
Samozřejmě.
Jsi rád, že jedeš domů?
-Jo. -Dlouhá cesta.
-Jo. -Divná cesta.
Jo.
Už dokážeš hýbat prsty, Dennisi?
Ne.
A ani nebudu.
Co?
Už s nimi nebudu moct hýbat.
Do tří dnů mi odumřou.
Proč?
Jsou Johnovy.
Detektive, vezměte svou kolegyni a jděte.
Je tady.
Jednou už jsem vám důvěřoval.
Je tady.
Lakeman si žádný lístek nekoupil.
Na letadlo, vlak a ani autobus.
Dokonce ani na trajekt.
Je tady.
Chce se dostat do Anglie.
Vybere si nejkratší cestu do bezpečí.
Tam se vydá.
Zmizte odtud.
Okamžitě.
Pro Smutného muže
Drahý Smutný Johne
Měl bys mít dítě.
Byl bys dobrý táta.
A pak už bys nebyl smutný.
3. ÚNORA 2017 - 12.43
Tahle věc...
Tahle cesta, na níž jsme, a systém, který jsme vytvořili...
Sakra.
Místo jedné detektivky po nás najednou šly dvě.
Jede do Anglie, to je jisté.
Letecky?
Tunelem? Vlakem? Lodí?
Skenují se všude otisky?
Ano.
Jeho otisky jsou v systému.
Neprojde přes kontrolu.
Agathe?
Agathe, do ruky byl střelen ještě jeden muž.
Ale svých prstů by se nikdo nevzdal.
Aby Johnovi pomohl.
Ano.
Někdo ano.
Vážně?
Ano.
Musí to být dobrý přítel.
Jeho nejlepší přítel.
Cože?
Jsou to nejlepší přátelé.
Prsty?
PŘÍSTAV CALAIS
Děláte si ze mě srandu?
Řediteli Laurente,
zůstaňte tu, prosím,
než zjistíme, zda Dennis McClaren zkusí opustit Francii.
Jak dlouho jste detektivkou?
Tři dny.
Kolik podobných zatčení jste učinila?
Podezřelých z vraždy?
Žádné.
Máte tři minuty.
Tři minuty.
Jak mohla největší světová...
Denon, to jsme my...
To tedy byl týden. Nemám pravdu?
Jo.
...abychom položili potrubní systém přes celý Blízký východ.
Abychom ohlásili nový zítřek.
Skvělé nápady. Výborně. Děkuji.
A jsme připraveni učinit rozhodnutí.
Kdo s námi poletí do Íránu?
-Zdravím. -Zdravím.
Jak se vede?
Máme tu...
Máme tu naši řeč. Už končíme.
Náš závěrečný sólo proslov, kterým to pro všechny ukončíme.
Jsem z McMillanu.
McMillan už tu mluvil.
Tenhle chlápek.
Už ale nevím, v jaké fázi.
Asi před sto lety, nemůžu si vzpomenout.
Pokud jsem nemluvil já, pak McMillan ještě nemluvil, příteli.
Dobře...
Tak kdo se vám tu líbí?
Galvanized má hezký plán a...
Galvanized? Dobře, to chápu.
Víte, tu společnost jsem založil ve 24.
Jsem Leslie Claret.
Jste Leslie Claret?
Jsem.
Strukturální dynamika toku?
Obávám se, že ano.
Jak se máte?
Jak se vede?
Hele, můžu za McMillan promluvit já?
Když je to skoro moje společnost?
Samozřejmě.
Dobře.
Nevím, co řekl on, ale chci s vámi mluvit o...
Jo.
Podívejte.
Chcete řešit dřevce
nebo samovolné kulaté příčné upevňovače?
To bych mohl.
Napsal jsem o tom knihu, že?
Klidně o tom můžu mluvit celou noc.
Ale zabrusme...
Zabrusme trochu hlouběji, dobrá?
Pojďme to brát vážně. Dobře?
POLICIE
Snažím se vám říct,
že všechny detaily chápu stejně jako vy.
Možná jsem trochu zkušenější.
Dobře. Ale o tom dnes mluvit nechci.
Chcete slyšet slovo, které je pro náš obor nejdůležitější?
Není technické.
Nezní fantasticky.
Chcete ho slyšet?
Dobře.
Domov.
Co v McMillanu děláme?
Na čem nám záleží?
Tyhle věci,
které vykopeme, přesuneme, tankujeme, jak chcete.
Jen tak tam leží.
Nepíšou básně.
Jen tak tam leží a nedělají nic.
A my je dostaneme na povrch a přemístíme z bodu A do bodu B.
To je toho.
Je to jen úkol, víte?
To děláme všichni.
Ale pak,
když splníte svůj úkol,
který jak se obávám, neznamená vůbec nic,
vás dostaneme domů, což znamená hodně.
Agathe.
Řediteli Laurente.
McClaren prošel v Calais kontrolou
s lístkem do Anglie.
Jdeme.
Já toho chlápka chytím
a vykoupím se za průser s Nantucket.
Co druhá houkačka?
K předjíždění jedna stačí.
Ale dvě by vypadaly líp.
Nastupte si.
Voják? Dokázal to.
Přečkal to. Děkuji.
Teď leť domů, chlapče.
Jsi daleko od domova.
Leť domů.
Vrať se domů.
Teď přijde ta náročná část.
Jaká?
Doufám, že policie nezastaví tvou loď na cestě do Anglie,
protože u kontroly viděli McClarena.
Loď?
Dáme vám palivo na cestu do světa.
Ale až vaše práce skončí,
dáme vám palivo na cestu domů.
Do bezpečí.
K lásce. Podpoře.
Smíchu. Odpočinku.
A nejdůležitější odměna?
Na jiných místech nezáleží.
Dostaneme vás domů.
To my děláme.
Tak to děláme v McMillanu.
Nevěděl jsem, že přijedete vy.
Prezentaci měl Lawrence.
Za toho hňupa se omlouvám.
Byl jsem postřelen do obličeje na lovu kachen.
Ale jsem rád, že jsme si to vyjasnili.
Máme z toho radost.
Denon, McMillan.
-Bezva. -Jo, je to bezva.
Tak poleťme, Matthieu, do Íránu.
Vyšleme vás ve čtvrtek.
Ahoj.
Mrzí mě, že tu John není.
Jo.
Už je skoro po všem. Všechna těžká práce je hotová.
Jen musí něco dostat do cíle určení.
Z A do B?
Něco takového.
Co se ti stalo s rukou?
Nic. Jen...
Zranil jsem si ji. Včera v noci.
Tati?
Jo?
Zabil John včera v noci někoho?
Pomohl jsem mu někoho zabít?
Tati?
Někdo se...
náhodně dostal mezi Johna a jeho cíl...
Ne, na to jsem se tě neptal.
Ptal jsem se, jestli John někoho zabil.
Ano.
Bojím se, že to Johna naprosto zničí.
Jo.
Bojím se, že ho to zničí.
Stává se to?
Ano.
Dnešek je pořád důležitý den.
A to, že se vůbec ženíš,
je pro mě naprosto ohromující.
Tak pojď.
-Ahoj, Johne. -Ahoj.
Dobře.
Dobře, co?
Dobře, jsem tam.
Blíž k Anglii být nemůžu.
Musel jsem jet přes přístav, ale jsem tam.
Johne, já ti nevím.
Dělá se to.
S podpůrnými týmy.
A několikaletým výcvikem.
Nemusím se dostat až tam.
Stačí se dostat do půlky a pak ještě o kousek dál.
Pořád ještě zbývá 14 kilometrů, Johne.
Dostaneš se do půlky?
Dostanu.
Mám povolení vlády, jo.
Johne, teď jsou nepříjemné.
Jsou vážně nepříjemné.
A teď myslíš opravdové medúzy?
Jo, sleduju je.
Jsou téměř za každým neúspěšným pokusem.
Mají ohromná žahadla a ta bolest je ohromující.
A je jich tu spousta, Johne.
Začaly se přesouvat.
Vybral sis špatný čas.
Kde jsou teď?
Zatím jsou blíž k Anglii,
ale jsou na cestě k Francii.
Jsou jich stovky tisíc.
Mohou zastavit lodě, kámo.
Pokud chceš vyrazit, pospěš si.
Vyrážím.
Dobře, tak my taky.
Je to podle tebe hloupý a divný?
Na to ses mě nikdy neptal.
Jo.
Co si myslíš?
Není to o nic hloupější než strčit muže do pytle
a chodit s ním celý den po městě.
Je tam všechno?
Je tam všechno.
Neměl jsem mít kapuci?
Sakra!
Sedadlo 13B.
Pořád ještě jsi ve Francii.
Jo. Můžeš mě vytáhnout i tak?
Protože je to děsný.
Ahoj, Johne.
Ahoj, Spikeu.
James.
Co prosím?
Jmenuju se James.
Z té bedny jsem se vrátil domů a dal jsem se do pořádku.
Jo.
James.
Bezva.
Ne tak bezva jako „Spike“, ale...
Jo, já vím.
Ale tak se jmenuju.
Jak se máš? Od té doby?
Docela dobře.
Jsme v pohodě.
Už jsme v Anglii. Jsme v pohodě.
Všechno dobře dopadne, Johne.
Co?
Budeš v pořádku, Johne.
Budeš v pořádku.
Bezva.
Kreativní dohled Ludmila Vodičková l jsem se do pořádku.