3. ÚNOR 2017 - 12.15
Dobře.
Jak ta detektivka získala důkaz o tom, že jste se v Lucemburku nacházel
během onoho problematického...
Během toho vysoce problematického období? Důkaz?
Vzhledem ke kolosálnímu...
Katastrofálnímu porušení nařízení ministerstva.
Podrobně prosím popište okolnosti tohoto porušení.
LUCEMBURSKO PŘED 5 DNY
Tati.
-Co? -Pinta?
-No a? -Ty?
S pintou piva jsem tě nikdy neviděl, tati. Nikdy.
Chutná mi.
-Tati. -Co?
-Co se děje? -Chutná mi.
Jako by ti bylo osm a bral jsi léky na kašel.
Co se děje?
Hele, na vychlazený pivo nic nemá, pokud ho máš rád.
Ale ty nejsi ten typ.
Jaký jsem typ?
Jsi čajíčkář, kámo.
Co se děje?
Až si zítra vezmeš tu tašku zpět,
zkus neublížit té mladé dívce,
té mladé loutkářce.
-Jo. -Ale...
-Co? -Pokud budeš muset...
Pak budeš muset, synku.
Rozumíš?
Jo, je to prostý. Jako facka.
Dávej na sebe pozor, Kkymane, prosím.
Jste v pořádku?
Ano.
-Určitě? -Ano.
Protože je to moje auto.
Omlouvám se. Mám auto z půjčovny.
Nejsem na něj zvyklý.
Bez problému.
Jsem čajíčkář, kámo.
Co to je?
Měl bych se držet čaje.
Proč jsi jel na kole přes semafor?
Měl jsi červenou.
Neusínej. Mluv se mnou.
Co?
Praštil ses do hlavy, drahý?
Praštil ses na ulici do hlavy, drahý?
Jo.
Nemůžeš usnout. Prosím.
Proč mi říkáte „drahý“?
Zní to zvláštně?
Jo.
Může mi tak říkat třeba máma.
Ale aby to chlap říkal jinýmu chlapovi...
Trochu ano. Jo.
My tak říkáme našim dětem.
Vydrž.
Tvého otce to zničí, pokud nevydržíš.
Srazilo ho auto?
Jste nejbližší příbuzný? Johnův?
Jste nejbližší příbuzný?
-Johnův? -Johnův.
-Jo. -Můžu s vámi na chvíli mluvit?
Je u něj doktor. Je mi to líto.
Pane, jel na kole a vjel mi pod auto.
Je mi to líto.
Dobře, co se stalo?
Obávám se,
že jel přes křižovatku s úmyslem si ublížit.
Rodina Johna Lakemana?
Ano.
Chci s vámi probrat jeho skeny.
Vyplnil jste to?
-Ano. -Díky.
Ve vaší nemocnici byl přijat jistý John Lakeman.
Ano, je u nás.
Dejte mi prosím kopie jeho přijímacích dokumentů.
Co nejdřív.
Můžu hned teď.
Děkuji.
SJETÝ
Ani hnout, parchante!
POLICIE
Proč jsi tak maličká?
Maličká vestička.
Ahoj.
Má potíže s usínáním.
Chce, abys jí zazpíval.
Dobře.
Říkala, že s mámou poslouchaly tvé CD.
Před spaním.
Že jí to pomáhalo usnout.
Nebudu jí lhát.
Co tím myslíš?
Klidně poslouchej, jestli chceš.
Ale měla bys vědět, že jí nebudu lhát.
Co tím myslíš?
Řekl jsem jí, že jí nikdy neublížím.
Vše, co jí odteď řeknu, bude pravda.
A pokud něco zaslechneš, Alice,
uslyšíš pravdu.
O úplně všem.
-Ahoj. -Ahoj.
Alice říkala, že nemůžeš spát.
Chybí mi moje postel.
Jo. To mně taky.
-Ale víš ty co? -Co?
Písničky pomáhají. Někdy.
Alice a Bernice mě zítra vezmou za Chipem do Disneylandu.
Kdo je Chip?
-Šálek. -Bezva.
Odvážný šálek.
Bezva.
Z Krásky a zvířete.
To zní jako bezva den.
Chceš něco o Chipovi říct?
-Jistě. -Co chceš vědět?
Proč ho máš ráda? Proč máš ráda šálek?
Šálek to nebyl vždy.
Byl chlapcem. Pak se stal šálkem.
Rozbitým šálkem.
Rozbitým? Jak?
Pořád je to dobrý šálek.
Je rozbitý, protože je trochu naštíplý.
Proto se jmenuje Chip.
Dobře. Bezva.
Kam dnes v noci půjdeš?
Polezu přes elektrické ploty.
Co je to elektrický plot?
Je to takový neviditelný
ochranný plot z tyčí pod elektřinou,
kterých se nesmíš dotknout. Jenže já musím.
-Víš, co bys měl udělat? -Co?
Vzít s sebou sexy holku, která se skrz paprsky dostane sexy způsobem.
To není to samé.
Ta elektrická věc není tak bezva.
Jen to bolí. Ale projít můžeš.
Jen to bolí. Už jsem to dělal.
Nemusíš jít až na konec.
Proč ne?
Stačí jít jen do půlky
a pak udělat další krok.
Proč?
Pokud jsi v půlce a uděláš ještě jeden krok,
cesta na začátek je delší než cesta na konec.
Tak dojdeš do konce.
A myslíš si: „Nemusím jít až na konec,
„stačí dojít do půlky a pak udělat krok.“
A pak to zvládneš.
Těším se na Chipa.
Ale předtím by ses měla vyspat.
Takže ti zazpívám písničku.
Co bych ti měl zazpívat?
Znám jich hodně.
Zazpívej mi něco o přelézání elektrických plotů.
Takovou písničku neznám.
Vymysli si ji. Umíš to?
Jo, někdy to dělám.
Dobře.
Tahle se jmenuje
Dobrého člověka utiskovat nemůžeš, Chipe. I když tě někdo promění v šálek.
Většinou je o překonávání elektrických plotů a dalších věcí.
Dobrého člověka utiskovat nemůžeš, Chipe
I když jsi šálek
Ne
I když jsi zpackaný šálek A své nejlepší dny máš daleko za sebou
I když jsi šálek, který se ztřískal
Na rozlučce se svobodou pro šálky
Večer, když musíš jít zabít
Šálek jménem Cantar Walley
I když jsem k tomu zlanařil bráchu
A zrychtoval kámošku tvý mámy
Protože mě sleduje po Paříži A nemůžu dovolit
Aby mě sledovala znovu
A vůbec nic nevidím
A moje zpropadený prsty nefungují
Ale vstávám a jdu
Do akce
Sedni si.
Zůstaň.
Pak zavrhnu svou poctivost
A využiju zranitelnost
Zlomenýho poldy, který mě sleduje
Do vyzbrojeného krytu Cantara Walleyho
A bude to ode mě prasárna
Glenn? Glenn Purdue?
Policie Milwaukee?
Ne.
Jsi to ty, kámo.
Všechno špatně.
Charlie je na kolejích.
Tři bloky na východ.
A brzy pojede vlak, Glenne.
Pak budu moct přelézt elektrický plot
Vyzvracet se a omráčit psa
Probiju se přes akční hochy
A pak se postavím Holandským hochům
Ale šálek Chip
Kámo, no tak, vzmuž se
Dobrý šálek utiskovat nemůžeš
Chci ti říct něco o Johnovi.
Zase hulí trávu.
Já vím.
Ty to víš?
Věděla jsi, že zase hulí?
Jo.
Hulil ji dneska.
Kolikrát to s ním musíme řešit?
Jo. Co můžeme dělat?
Všechno za něj dělat nemůžeme, ne?
Nakonec se musí rozhodnout sám.
Jak jsi věděla, že dnes hulil?
Protože se chová jinak, když hulí.
-Jak jinak? -Je šťastný.
Poslyš, jak mu je?
Ne moc dobře.
Ať děláš cokoliv, můžeš mi říct, jestli už je skoro po všem?
Už je skoro po všem.
Takže je teď zhulený?
-Jo. -Je sjetý? Dnes večer?
Jo, je úplně na plech.
Myslel si, že má dnes volno, takže...
Jak se váš člověk chtěl do toho krytu dostat?
Počítali jsme s vyšší než 40% šancí, že vnější brána
bude jednoduše nezamčená.
-Vzhledem k čemu? -Vzhledem k tomu, co se nacházelo za ní.
Předpokládali jsme, že si každý člověk,
dokonce i Holandský hoch,
který hlídá pět elektrických plotů
před hlavní bránou, prostě řekne:
„Seru na to. Nikdo není tak pošahaný, aby přes tyhle ploty lezl.“
3. ÚNOR 2017 - 12.27
Podle Toma ses s tou detektivkou setkala v Milwaukee.
Jo.
Proč si pro ni nepřišla? Pro svou dceru?
To nevím.
Kdo by to udělal?
Nevím.
Je fakt divná. Nevím.
S Johnem jsem nemluvila 14 měsíců.
Bylo to součástí dohody. Nemohla jsem.
Protože nemám vědět nic, co dělají.
Sebemenší maličkost. A tak jsme se odloučili.
Nic horšího neexistuje.
Ale zvládám to, protože vím,
že stejně jako já
a ty dělají to, co považují za nejlepší.
Není to dobrý tchán, Alice.
Ale je to dobrý muž.
A je čas, abychom odtud odjely.
Je tu to dítě, nemůžu odjet.
Proto tady Myna pořád je?
Chce, abys tu byla s Tomem a Johnem?
Máš pro ni něco udělat? Tady?
John se ztrácí.
Když jste byly děti,
kdo by na party skočil ze střechy do bazénu jako první?
John.
Má k tomu sklony, Alice.
Opravdu je k tomu má?
Nebo ho tak vychoval Tom?
No...
Na to by ses tu vyptávat neměla.
Odjeď.
Já se o Mynu postarám.
Odjeď, než se stane něco vážně zlého.
To dítě už má být dávno pryč.
Ale není.
Tak musí být její matka někde poblíž.
Jak to víš?
Protože je její dítě v nebezpečí.
Moje taky.
Proto jsem tady, i když bych tu být neměla.
Je to matka.
Je blízko.
Tak jeď domů, Alice.
Zůstanu tu já.
Nemůžete být napůl pryč
Nemůžete být napůl sám
Nemůžete být napůl matka Napůl otec, napůl syn
Musíte být celí
Nemůžete být napůl doma
Nemůžete být napůl hotoví
Nemůžete být napůl matka Napůl otec, napůl syn
Musíte být celí
-Haló? -Tady Alice.
Chci si promluvit.
Ohledně?
Ohledně Toma.
Musíte být celí
Holandští hoši, pozice devět.
Neznámé číslo
Měla by sis vzít Mynu a odjet.
Bude to tak nejlepší.
Vezmi ji do Lucemburska, kde nikdo nikdy nikomu neubližuje.
Pokud tu zůstaneš, řekla bych, že přijdeš k újmě.
Byla bys radši, kdyby vražda nebyla vzácnost nikde?
Ty a Tom, je to zvláštní.
Co je zvláštní?
Oba dva používáte své děti ke splnění pracovních povinností.
Všimla jsem si.
Protože je to důležité.
V tom ohledu si asi stejná jako on.
Ale pro svou práci jsi zřejmě nikdy nemusela být statečná nebo zraněná.
Takže nejsi jako John.
A pravděpodobně nedokážeš předvídat každý jeho krok.
A proto, Agathe, může být pro tebe výsledek hrozný.
Jak jste se stala detektivkou?
Proč mě povýšili?
Ano.
Na začátku kariéry jsem zatkla
několik násilných zločinců.
Kolik přesně?
Dvě stě jedenáct.
A bála jste se někdy?
Většinou. Ano.
Nejvíc jsem se bála jednoho muže.
V jeho přítomnosti.
Toho muže.
Proč?
Nejsem si jistá.
Jeho vyrovnanost.
Možná.
Pronásledovala byste ho dále?
To mě zajímá.
Na to jsem se vás přišla zeptat.
Nemůžu.
Nejsem způsobilá.
A pokud byste byla?
Po všem, co jste si vytrpěla?
Pane, jste v pořádku?
Jo. Nic mi není.
Těžká noc?
Co?
Těžká noc?
Ano.
Co kdybyste šel domů?
Dobře.
POLICIE
Vstupte.
Leslie Claret.
Ahoj, Leslie. Tady John Lakeman.
Ale vlastně ne tak docela.
Jo. Ahoj, Johne. Jak se máš?
-Docela dobře. -To rád slyším.
-Leslie? -Jo?
Táta říkal, že jsi seděl.
Jo, Johne?
Promiň, že to zmiňuju, pokud sis to nepřál.
Nevadí mi to. Byl jsem vinen.
Odseděl jsem svoje a konec.
A byl jsi tam zubař?
-Dentální asistent. Ano. -Bezva.
Bezva to nebylo. Ale dobře.
-Proč se ptáš? -Můžeš mi vytrhnout nějaký zuby?
-Cože jestli můžu? -Vytrhnout mi zuby.
Je mi jedno jaký.
Jo, to asi můžu.
Máš k tomu nějaký důvod?
Jo. Musím se dostat z Paříže.
Myslím, že se to tu dost posere.
Šlo by to teď?
Jo.
Děkuju.
Kreativní dohled Ludmila Vodičková by.