‫החבר'ה הטובים שתו ויסקי ושיפון‬
‫ושרו זה יהיה יום מותי‬
‫נצטרך לדבר מהר, זאת קלטת אז הם מריצים את זה לאחור,‬
‫זה לוקח משהו כמו 40 שניות. איך הם תפסו אותך?‬
‫האנשים שלי פישלו.‬
‫כן, גם האנשים שלי פישלו. זאת חתיכת מדוזה מזוינת.‬
‫- מה זה? - זאת חתיכת מדוזה מזוינת.‬
‫- המצב שאנחנו נמצאים בו? - כן.‬
‫אני לא ממש עוקב.‬
‫גדלתי בבמברידג'. על חוף התעלה האנגלית.‬
‫הרבה מדוזות. קשות מאוד לחיסול.‬
‫אם תנסה להרוג אחת, נגיד, לשפד אותה או משהו,‬
‫אתה עלול לייצר שתיים נוספות. הן מתחדשות.‬
‫- שתי מה? - שתי מדוזות.‬
‫אני אומר שזה כמו לנסות לפתור בעיה‬
‫וכשאתה עושה זאת, אתה מייצר שתי בעיות נוספות.‬
‫וזה התרחיש בו אנחנו נמצאים.‬
‫תרחיש האמריקן פאי, אנחנו כאן.‬
‫ניסינו לטפל בפיזיקאי הזה, פספסנו, ועכשיו שתי הממשלות שלנו חשופות.‬
‫אתה חלק מהמודיעין הבריטי?‬
‫- כן. - היית חלק מצוות הראשוני?‬
‫כן, נעצרתי בשדה התעופה. בדרכי פנימה.‬
‫הם דפקו את הדרכון שלי. כתבו שנולדתי ב-1876.‬
‫כן, בגלל זה לא קיבלתי מידע ראשוני‬
‫על כך שאני יורה באיש הלא נכון.‬
‫כן, סליחה, חבר.‬
‫כמה זמן אתה כאן?‬
‫- מצרים או הקופסה הזאת? - בקופסה הזאת.‬
‫אני מניח ששבוע.‬
‫ג'ון.‬
‫כן, שמעתי אותך. אני רק מנסה לזכור את שמי.‬
‫- תקרא לי ספייק. - זה השם שלך?‬
‫לא. בחרתי אותו ממש עכשיו כי הוא מגניב.‬
‫כן, הוא באמת מגניב.‬
‫נדבר בערך עוד שלוש דקות.‬
‫בסדר, ספייק.‬
‫נסעתי בשברולט למעיין אבל הוא היה יבש‬
‫החבר'ה הטובים שתו ויסקי ושיפון‬
‫ושרו זה יהיה יום מותי‬
‫שלום.‬
‫מר לזלי קלרט?‬
‫זה מר לזלי קלרט.‬
‫מר קלרט, כאן הבלש אמיל מילס, אני מתקשר כדי לאשר את הבקשה שלנו‬
‫לחקור אותך בקשר לקולגה שלך, ג'ון לייקמן.‬
‫חקירה שנקבעה בינך לבין הסמל פוליין‬
‫כאשר תגיע הערב.‬
‫כן, אני אהיה שם.‬
‫בכמה הלחמות פילה תשתמש בתרחיש הזה, ג'ון?‬
‫הייתי משתמש בשתיים.‬
‫אני מעדיף את האסייתי הקטן.‬
‫חוץ מלייקמן, הוא פשוט לא נוסע.‬
‫פטריוט‬
‫האקדחים של פריז‬
‫גם התוכנית שלי לא עבדה.‬
‫התוכנית שלי לעזור לג'ון.‬
‫מה היה הבסיס שלה?‬
‫גרב מלא דיימס. כיבוי אורות.‬
‫זה לא עבד?‬
‫פישלתי.‬
‫מה היה הבסיס לתוכנית שלך?‬
‫הבסיס היה לזרוק את הכסף המזוין לנהר הזה, לא משנה איך הם קוראים לו.‬
‫אלזטה.‬
‫לזרוק אותו לאלזטה.‬
‫למה?‬
‫כדי שג'ון יפסיק להתנגש במכוניות עם אופניים.‬
‫- פישלת? - כן.‬
‫כן, גם אני פישלתי.‬
‫כן, אמרת את זה.‬
‫טוב,‬
‫אני אלך לראות את ג'ון.‬
‫גם אני פישלתי ממש בהתחלה.‬
‫ראשון.‬
‫החתך בירך, ואז הלכתי לביה"ח.‬
‫אני כנראה הבסיס לכול.‬
‫כל העסק עם המכונית.‬
‫כל העסק הדפוק הזה. אני.‬
‫אל תעשה את זה לעצמך, בנאדם.‬
‫משהו רציני קורה כאן, לעזאזל.‬
‫עדיין, זה די דפוק.‬
‫- כל העסק הזה? - כן.‬
‫כן.‬
‫הוא זקוק לעזרה אמיתית, אתם יודעים?‬
‫לא לשלושת הפשלונרים.‬
‫כן, טוב, אני הולך.‬
‫יש לך הודעה חדשה! פתח - בטל‬
‫מ: א.אלבן נושא: אני בפריז.‬
‫אני בפריז. תביאי את מינה אליי בכתובת הזאת:‬
‫קפה מרסל קה דה ז'מאפ 90‬
‫אנא הדקו את חגורות הבטיחות.‬
‫אנחנו מתחילים להנמיך גובה לכיוון לוקסמבורג סיטי.‬
‫ננחת בעוד כ-25 דקות.‬
‫לזלי.‬
‫טום.‬
‫לזלי, אני לא קפטן סירת גרר.‬
‫כן, אני יודע את זה, טום. אני מודע היטב לכך.‬
‫אבל אני אביו של ג'ון.‬
‫ומאב לאב,‬
‫אתה מוכן ללכת איתי החוצה ולהתעלם מהשלט שלך?‬
‫כדי שנוכל לומר כמה דברים, זה לזה, על ג'ון.‬
‫לזלי, אב לאב.‬
‫משטרה‬
‫גברת לזלי קלרט‬
‫לזלי...‬
‫כן, טום?‬
‫מה שלומך, לזלי?‬
‫לא משהו, טום.‬
‫לא משהו.‬
‫אני מצטער לשמוע זאת, לזלי.‬
‫ירו לי בפרצוף, טום.‬
‫ירו לי ישר בפרצוף.‬
‫כן.‬
‫ובכן, חשבתי שנוכל לדבר על כך, לזלי.‬
‫ואתה יכול לראות שאני לא לן במלון קינג ג'רלד.‬
‫כי רציתי להיות בשכונה, טום,‬
‫בה יהיה קצת קל יותר למצוא סמים.‬
‫הוא רשום במלון דוקטור קורטז.‬
‫זאת הליכה של חמש דקות מכאן.‬
‫לזלי, הבן שלי הוא לא מהנדס.‬
‫לזלי, הוא...‬
‫לזלי, ג'ון הוא סוכן ביון.‬
‫והוא עובד בתפקיד הזה כבר...‬
‫טוב, יותר מדי.‬
‫נלחם את הקרבות שלו, לבדו.‬
‫כמעט תמיד לבדו.‬
‫אני יודע שהתמודדת עם הרבה דברים, לזלי.‬
‫אבל הוא מתמודד עם קשיים שאתה לא יכול לדמיין.‬
‫הוא מסור וחיוני, לזלי.‬
‫הוא בחור צעיר מוצלח מאוד.‬
‫ואני...‬
‫אולי לא הייתי אבא נהדר בשבילו.‬
‫הוא בן טוב יותר, בכל מקרה.‬
‫לפחות את זה אני יודע, לזלי.‬
‫אני מכיר את זה, טום.‬
‫באמת.‬
‫אני יודע איך זה לנסות לתקן זאת.‬
‫טום,‬
‫באמת.‬
‫אני ממש מודאג לגביו, לזלי.‬
‫הוא...‬
‫יש לו איזה כלב,‬
‫שלא מוכן לעזוב אותו כי הוא יודע שהוא סובל,‬
‫ואני חייב לבקש ממנו להמשיך כי הוא עושה משהו חיוני.‬
‫וכל מה שאני יכול לעשות זה לנסות ולהגן עליו, כמה שאוכל, לאורך הדרך,‬
‫ובגלל זה אני כאן,‬
‫ואני מקווה שיום אחד,‬
‫באחד מהימים הקרובים, זה יסתיים, והוא יחזור לעצמו.‬
‫הוא יוכל להבין.‬
‫ולסלוח לי.‬
‫אתה אומר ששלומו לא טוב במיוחד, טום?‬
‫לא משהו, לזלי, לא.‬
‫אני דחקתי בו, טום.‬
‫גם אני, לזלי.‬
‫דחפתי את הבחור.‬
‫אני יכול לראות אותו, טום?‬
‫ננסה לפתור את זה, גבר לגבר.‬
‫קח את הזמן, בחור. אני עומד לפצוח בפשיטת יחיד.‬
‫תמשיך להרעיש עם המפתחות. זה טוב.‬
‫אקשן בויז, עמדה שלוש.‬
‫ממה אתה הכי צריך להיזהר?‬
‫צריך להימנע מעצירות פתאומיות, כי...‬
‫כי עצירה פתאומית היא הדאגה הגדולה ביותר של קפטן ספינת גרר.‬
‫בגלל המשקל?‬
‫כן. אם נעצור בפתאומיות, כל המשקל שאנחנו מושכים...‬
‫יגיע מאחור. קטסטרופה.‬
‫והדבר הבא שאת יודעת, יש לך אוניית משא...‬
‫ששוכבת לרוחב סיפון הרבע שלך ומגיעה כמעט עד זרבובית הקורט.‬
‫תראה את זה.‬
‫אני מתקשה לראות, אפילו במרחק הזה.‬
‫קיבלתי קידום.‬
‫מה כתוב שם?‬
‫כתוב שם "בלשית".‬
‫זה אומר שכעת את בטוחה יותר או פחות, עכברונת?‬
‫זה כל מה שמעניין אותך?‬
‫אני אבא שלך, כן.‬
‫יש לך יותר אחריות עכשיו?‬
‫כן.‬
‫אז כל הכבוד.‬
‫יש סממן למים רדודים ק"מ צפונה מכאן.‬
‫אני מכיר אותו.‬
‫כמה מקום אתה צריך להשאיר?‬
‫שמונה מאות מטרים.‬
‫בסדר. אתה בסדר במסלול הזה.‬
‫תודה לך, קפטן.‬
‫אני לא מבינה מה את רוצה.‬
‫אני רוצה לדעת היכן נמצא אביו של ג'ון.‬
‫היכן הוא יהיה.‬
‫תומס טבנר.‬
‫לאחר צהריים אחד, או ערב.‬
‫אני לא יודעת על כך דבר.‬
‫אני יודעת שבאתי לכאן כדי לראות את ג'ון.‬
‫ואז הבת שלך הייתה בידיו, ועכשיו היא איתך.‬
‫וכעת אני רוצה לעזוב.‬
‫אימא שלי אמרה שתיקחי אותי לדיסנילנד כדי לפגוש את צ'יפ הספל.‬
‫אני מאוד מתרגשת, אליס.‬
‫74,134 ק"מ‬
‫אני מניח שאני צריך לסיים את הדבר הדפוק הזה‬
‫ראשית אני צריך להשיג אקדח‬
‫מאיזה בחור שבחרתי בו באקראי‬
‫לעזאזל, הוא נראה בחור נחמד‬
‫האקדח שלו כנראה פשוט יושב במגירה‬
‫במכולת הצרפתית הקטנה שלו‬
‫בחיי, אולי אוכל פשוט לחטוף אותו‬
‫בלי הרבה דרמה ארורה‬
‫מי יודע, אולי זה יהיה קל‬
‫ואוכל לקחת לי שעה חופשית כדי להירגע‬
‫כי בקרוב יהיו דברים רציניים לעשות‬
‫כמו לפרוץ למתחם חמוש‬
‫ולהילחם בחבר'ה עם חליפות משוגעות‬
‫וגם כנראה איזה כלב‬
‫אולי פשוט אכנס בקלילות‬
‫למכולת של הבחור הזה ואעבור את הצ'יפס‬
‫ואגנוב את האקדח שלו ואצא החוצה‬
‫ללא בעיות‬
‫אולי אני סתם מטורף‬
‫אבל אולי זה יהיה קל‬
‫ובשעה המתוקה שלאחר מכן‬
‫אולי אפילו אוכל לשתות בירה עם חבריי‬
‫בטח יש ברי-יין מגניבים וזה‬
‫שנוכל לשבת בהם פה בסביבה‬
‫וסתם נקשקש על מזג האוויר‬
‫ואולי על בנות‬
‫באופן מכבד‬
‫כבר ביקשתי משלושת חבריי לפגוש אותי‬
‫כאן בסביבה כי זה יהיה‬
‫קל, לעזאזל, לקחת את האקדח של הרוכל בעל הפרצוף המתוק‬
‫בחיי, יש לו פרצוף מתוק‬
‫בחיי, העסק הזה היה ממש דפוק‬
‫וזה ממש לא היה קל‬
‫אלוהים אדירים, כולנו יכולים להיעצר כאן‬
‫בכל רגע‬
‫אני אומר לחברים שלי להתנהג‬
‫כאילו הכול סבבה ולא קרה כלום‬
‫אבל אני די בטוח, לעזאזל‬
‫שחסרות לי שתי אצבעות‬
‫וגם אני חושב שדניס איבד כמה‬
‫הוא כאן מאחוריי ואני שומע אותו בוכה‬
‫אנחנו כנראה לא הולכים לשום בר-יין‬
‫אני לא אוהב שירים על רכבות‬
‫יש פשוט יותר מדי לדעתי‬
‫אבל לעזאזל, אני מקווה שרכבת‬
‫תגיע לתחנה המזוינת הזאת‬
‫ושהרכבת הזאת תגיע בקרוב‬
‫בעוד כ-15 שניות מזוינות‬
‫אני לא יודע אילו מהאצבעות שלי.‬
‫אלוהים אדירים. זין. אתה יודע?‬
‫דניס, בחייך, תירגע.‬
‫למישהו יש אצבע נוספת?‬
‫- חסרה לנו אחת? - כן.‬
‫וגם, אוו, בנאדם. זין, זה כואב כשיורים בך.‬
‫הן נראות בדיוק אותו הדבר, לעזאזל. איך זה ייתכן?‬
‫- אנחנו שני אנשים. - דניס, אתה חייב להירגע, בנאדם.‬
‫אני מוכר צינורות גדולים.‬
‫מה לעזאזל? אני מוכר צינורות גדולים.‬
‫היי. אתה נכנס למצב של הלם.‬
‫- אני יכול ללכת לביה"ח הפעם? - לא, הלכת לביה"ח בפעם הקודמת.‬
‫בגלל זה ירו בנו עכשיו.‬
‫למה כולם לא סותמים את הפה?‬
‫- אני... - אני לא יודע, בנאדם.‬
‫למה שלא נמצא איזה וטרינר מפוקפק?‬
‫- אני לא הולך לרופא חתולים צרפתי! - דניס.‬
‫לחתולים אין אצבעות.‬
‫לקופים כן. בערך.‬
‫בסדר,‬
‫פשוט נמצא רופא קופים צרפתי, אדוארד.‬
‫השעה שתיים בבוקר.‬
‫דניס, הצלת את חיי, בנאדם. בחייך.‬
‫אתה מסוגל להחזיק מעמד. עשית עבודה טובה.‬
‫צל"ש לביצים.‬
‫הייתי שם צל"ש על הביצים שלך, אם היה לי צל"ש.‬
‫כן, מקלרן.‬
‫אבל אתה חייב להירגע.‬
‫אני לא רוצה שיעצרו אותך. אתה החבר הכי טוב שלי, בנאדם.‬
‫יריות נורו ברחוב קורבוואה.‬
‫החשודים פצועים. הם נראו לאחרונה בדרכם לרכבת התחתית‬
‫בתחנת ננטר.‬
‫דניס, תסתיר את האצבעות הללו.‬
‫שים את היד שלך במעיל. ואל תעקוב אחריי.‬
‫אדי, רד בתחנה הבאה.‬
‫ייתכן והחשודים מקורבוואה נמצאים על רכבת 11 בכיוון תחנת טמיל.‬
‫תספר לו הכול.‬
‫אני...‬
‫יועץ במחלקה ממשלתית‬
‫שאוספת מודיעין ומיישמת תהליכים‬
‫שממומנים ומנוהלים מחוץ למבני הפיקוח הרגילים.‬
‫אני לא יודע כלום על מערכות ריווח ברגי דונלי‬
‫או על תשתיות אחיזת שוליים מחוזקות.‬
‫אני ימני בחיים האמיתיים.‬
‫אני מצטער שהפרעתי לעבודה החשובה שלך.‬
‫ולחיים שלך,‬
‫שגם הם כנראה חשובים לך.‬
‫אבל לעיתים אני מחויב לבצע פעולות‬
‫חיוניות כדי להשלים משימות חשובות ביותר‬
‫מבלי להתחשב בנזקים המשניים,‬
‫שהם, סליחה, לזלי,‬
‫למעשה היו, במהלך התקופה שחלקנו,‬
‫אתה.‬
‫אני שבר כלי ארור, בן.‬
‫וחלק גדול מכך הוא באשמתך.‬
‫היי, בחור.‬
‫- ערב טוב. - ערב טוב.‬
‫יש לך... האף שלך, אדוני.‬
‫תודה.‬
‫עשיתי חיים השבוע.‬
‫באמת...‬
‫אתה יודע.‬
‫ממש עשיתי חיים.‬
‫אתה מבין אותי, כן.‬
‫בקשר לחשודים ברכבת 11, שלילי. אל תבדקו בתחנת טמיל.‬
‫ג'ון?‬
‫אנחנו יכולים...‬
‫אנחנו יכולים לעשות זאת בשמאל?‬
‫- זין. - מה?‬
‫אני צריך לספר לך משהו.‬
‫- אתה תכעס עליי. - לספר לי מה?‬
‫ג'ון?‬
‫לקחו ממני טביעות אצבעות בעבר.‬
‫מה?‬
‫אני... לפני.‬
‫הייתי...‬
‫- מה? - הייתי בן 14.‬
‫אבל אלו אותן האצבעות של עכשיו, אז אני חייב לספר לך.‬
‫- האצבע שלי נמצאת שם. - איפה שם?‬
‫במקום בו ירו בה.‬
‫במכולת הקטנה.‬
‫- מתי לקחו ממך טביעות אצבעות? - בדנטון.‬
‫כי קניתי בירה ונהגתי במוסטנג שלך.‬
‫- בגיל 14? - כן.‬
‫אלוהים, בן.‬
‫משהו יכול היה לקרות למכונית הזאת.‬
‫- אני יודע. - היא הייתה במצב מעולה.‬
‫אני יודע, בגלל זה לא סיפרתי לך.‬
‫אתה יודע,‬
‫אני שולח אותך למקומות ברחבי העולם הארור הזה, במחשבה שהדברים‬
‫שאתה נוגע בהם תוך כדי שאתה פועל באזורים אפורים רבים בחוק, בן,‬
‫הרבה אזורים אפורים, לעזאזל, לא יכולים להוביל חזרה אליך, בני.‬
‫ועכשיו גיליתי שהם יכולים.‬
‫אתם חייבים לספר לי דברים כאלה.‬
‫כן, טוב, אתה ממש אהבת את המכונית הזאת.‬
‫- היא הייתה במצב מעולה. - אני יודע.‬
‫אתה תמיד אומר את זה.‬
‫זה די מגעיל.‬
‫- מגעיל? - כן.‬
‫- למה? - אני לא יודע. זה פשוט... ככה.‬
‫זין!‬
‫אנחנו לא יכולים לעשות את זה.‬
‫- את מה? - קנטר וולי.‬
‫אם הם יכולים לקשר אותך לפה, כרגע, בתור ג'ון טבנר.‬
‫עובד שלנו.‬
‫אם הם יכולים לקשר אותך באותו הזמן... אנחנו לא יכולים לעשות זאת. זין.‬
‫בוא נלך להחזיר אותה.‬
‫- את מה? - את האצבע שלי.‬
‫אני מצטער.‬
‫- פישלתי. - אני עשיתי את זה.‬
‫אתה חייב לקום עכשיו.‬
‫אנחנו חייבים לעזוב לפני שיצוצו שאלות נוספות.‬
‫- הביתה? - לא. אנחנו עוזבים את ביה"ח.‬
‫אני צריך להתמיד במשימה הזאת עוד קצת.‬
‫הצד השני עדיין כאן.‬
‫איך אתה יודע?‬
‫תסתכל על עצמך.‬
‫הם רוצים להשיב את מה שהם נתנו לנו.‬
‫אני חייב למצוא את האיש הצעיר שנתן למיקהאם את הכסף לפני כמה שבועות.‬
‫בן.‬
‫ולהרוג אותו.‬
‫לייקמן.‬
‫המשטרה ציינה את השם לייקמן.‬
‫אני הבלשית נאן נטפ.‬
‫אנא תאר את התקיפה מההתחלה.‬
‫יהיה בסדר, אחי. קרול כאן.‬
‫אז מה?‬
‫אז היא תחבר את האצבעות שלך.‬
‫- אדוארד. - אנחנו כאן.‬
‫היי, ברוכה הבאה.‬
‫אני עדיין לא יודע איזה מהאצבעות שלי.‬
‫מה קורה כאן?‬
‫אפרם, לך לפרוק.‬
‫- תודה לאל שאת כאן, בתור וטרינרית. - בתור מה?‬
‫- בתור וטרינרית. - למה?‬
‫כי את יכולה לחבר את האצבעות שלו.‬
‫מה אני יכולה?‬
‫את יכולה לחבר את האצבעות של דניס.‬
‫ירו לו באצבעות והוא לא יכול ללכת לביה"ח.‬
‫מה?‬
‫אני לא יכול לומר, מותק. עבודה, אבא שלי... אני לא מורשה ל...‬
‫אבל ירו בשנינו. הכתף שלי נשרטה.‬
‫אז אנחנו שמחים שאת כאן כדי לחבר את האצבעות שלו,‬
‫בתור וטרינרית.‬
‫היות ורואים זאת לעתים תכופות בסרטים.‬
‫מה?‬
‫כשאנשים לא יכולים ללכת לביה"ח, וטרינר מבוזה מנתח אותם.‬
‫אני לא מבוזה.‬
‫אני כן.‬
‫אולי אוכל לעזור לך.‬
‫החלק הזה לא חשוב.‬
‫החלק החשוב הוא שמפני שאת כמעט מטפלת בבני אדם,‬
‫את יכולה לטפל בבני אדם, וזה לא סיפור, ואת יכולה פשוט לעשות זאת.‬
‫אני לא יכולה, אדוארד. לחיות אין אצבעות.‬
‫- אמרנו שלקופים... - קופים? מה, לעזאזל?‬
‫אני לא מנתחת קופים.‬
‫מעולם לא ראיתי קוף מזוין.‬
‫- בסדר. אפרם כאן, בבקשה. - בסדר, סליחה. פשוט אתה...‬
‫אתה אומר לי שירו בך.‬
‫אני לא יודעת מה קורה כאן. חשבתי שזאת תהיה חופשה קצרה?‬
‫כמה זמן יש לי?‬
‫להחזיר אותן? לפני שהן ימותו?‬
‫שלוש שעות, כנראה.‬
‫כאילו, מעכשיו או ממתי שירו בי?‬
‫אתה צריך ללכת לביה"ח, מיד.‬
‫- עשיתי את זה בעבר. - זה דפק את הכול.‬
‫מי אתה?‬
‫- ג'ק בירדבאת'. - כמובן.‬
‫את יכולה לנסות?‬
‫כבר עברו איזה 20 דקות.‬
‫כבר איבדתי את אשתי ואני בן 42, אז אני כבר ככה מוזר.‬
‫וזה... כלומר, את יכולה לנסות?‬
‫2:40 היתכנות להשתלה מחדש של אצבעות‬
‫ג'ון.‬
‫כן?‬
‫אני לא יודע...‬
‫מה?‬
‫פשוט... אף פעם לא הייתי בשטח.‬
‫זה לא שטח. זאת פיצוציה.‬
‫כן.‬
‫אני לא יודע.‬
‫אני מרגיש לחוץ במיוחד.‬
‫אי פעם קנית חפיסת סיגריות?‬
‫כן, עישנתי לפני שנולדת.‬
‫אימא שלך הכריחה אותי להפסיק.‬
‫אתה סתם קונה חפיסת סיגריות.‬
‫בסדר.‬
‫פשוט תיגש לדלפק‬
‫ואני אכנס אחריך.‬
‫כן.‬
‫אני לא יודע. אני מרגיש‬
‫לחוץ באופן חריג לקחת חלק בזה.‬
‫איך אתה מרגיש?‬
‫היד שלי כואבת.‬
‫לא, כלומר, חוץ מזה.‬
‫די טוב.‬
‫בסדר.‬
‫אני לא.‬
‫בסדר, אתה צריך ללכת מקדימה.‬
‫למה?‬
‫כי אתה צריך להיכנס ראשון.‬
‫איך נראה הבחור הראשון?‬
‫הוא היה לבן.‬
‫"פאניונס".‬
‫זה הוא.‬
‫זה הוא, הוא גנב את האקדח החדש שלי.‬ כבר ככה מוזר.‬