Då hade jag jobbat i åtta år.
Och fram till dess,
för att förhindra Iran från att utveckla kärnvapen.
Jag organiserade en plan för att överföra en summa pengar
till den kandidat som skulle motarbeta målet med ett kärnvapenbeväpnat Iran.
Men...
jag placerade dem...
i händerna på fel man.
Och den mannen hade ordnat för
att använda dem till att anställa en specialist
som skulle slutföra systematiseringen av deras program.
IRANVALETS SKIFTE CANTAR WALLEY
Så i maj 2012
var jag i ett läge där jag kanske på egen hand hade beväpnat Iran.
Men pengarna försvann från dem.
På grund av det vi har lärt oss är den inneboende svårigheten
att leverera något från A till B, antar jag.
Men vi fick en chans att få tillbaka dem.
Det var en...
...jättebra chans att få tillbaka dem.
Att ordna upp saken.
Det var svårt att sluta försöka ordna upp
att jag personligen hade beväpnat Iran,
så vi stannade kvar där.
Kom ihåg att i det skedet...
Jag menar, just då
var pengarna i händerna på...
Tja...
En ung dockspelare.
Vi måste bara ta oss igenom veckan, och tillbaka till Luxemburg.
EN SORGSEN MAN I KOSTYM
Finns det något ni vill säga innan vi börjar?
Ja.
Varsågod.
Jag är egentligen inte industritekniker.
Ert fall,
det är säkert allvarligt.
Och jag vill inte komplicera fallet, eller ta upp er tid.
Jag förfalskade mina dokument här.
Jag har erfarenhet.
Tidigare erfarenhet av strukturell design och integration.
Men jag har begränsad erfarenhet inom detta specifika fält.
Jag ljög om graden av erfarenhet för min arbetsgivare,
och till viss del om min utbildning inom detta område.
Ert fall är helt säkert allvarligt. Jag förstår.
Och jag ska redogöra för mig själv, uppriktigt.
Vi två har träffats förut.
Den första morgonen jag var här...
vid mitt första besök här,
på er parkering.
Ni verkade orolig.
Och sen, igen, i Luxemburg,
när ni fick problem med hälsan på gatan.
När ni...
Jag är osäker på ordet.
-Kollapsade? -Ni kollapsade...
på gatan.
En man som inte finns i polisregistret i sitt hemland
eller i registret här, under sina nio år i Luxemburg,
mördades på kvällen den 11 maj
i Luxemburg stad.
Då börjar vi.
Kom ni till Luxemburg den 11 maj?
Ja.
-Med McMillan? -Ja.
Interagerade ni med nån flygplatspersonal
på Luxemburg flygplats den 11:e?
Nej.
Vet ni om nån av era kollegor
interagerade med flygplatspersonal den 11:e?
Nej.
Interagerade ni med flygplatspersonal
nån annanstans i Luxemburg stad, den 11 maj?
Nej.
Vad har ni för relation till Dennis McClaren?
Vi är kollegor.
Vänner.
Och ni umgicks lite den kvällen...
strax efter att ni hade anlänt?
Ja.
Vi gick runt och tittade på stan.
Mr McClaren blev knivhuggen.
Strax efter att ni skildes åt, säger han.
Vart gick ni efter att ni hade lämnat mr McClaren?
Jag förväntades komma till en affärsmiddag...
med min chef, Leslie Claret.
När kom ni till middagen?
Jag gick inte dit.
-Ni förväntades komma dit. -Ja.
-Gick ni inte dit? -Nej.
Er kollega Leslie Claret sa att
er förklaring till att ni inte kom till middagen
var på grund av en väska.
Bagage från flygplatsen.
Som hade försvunnit på flygplatsen.
Han säger att ni försökte få er väska.
Ni sa i början av utfrågningen
att ni inte hade interagerat med flygplatspersonal
någonstans i Luxemburg stad den 11 maj.
Det stämmer.
Jag kom inte till middagen...
för att jag har tagit mig vatten över huvudet här.
Jag var oförberedd på mötets tekniska detaljer.
Så jag tillbringade tid den kvällen
med att försöka förstå grunderna
i den smala och dunkla tekniken som är specifik för vårt område.
Efter att jag lämnade Dennis McClaren
gick jag till Haupfhausens västeuropeiska tekniska samling
och analyserade tekniken som behövdes inför kvällens möte.
På vilket sätt?
Det finns bara en teknisk manual
om våra specifika, tekniska system.
"Den strukturella flödesdynamikens integrala principer."
Jag lånade boken...
och försökte läsa på det jag behövde inför kvällen.
Men uppgiften var för stor.
Jag... misslyckades med att diagnostisera och absorbera
det som behövdes för att klara av den kvällens möte.
Så jag kom dit alldeles för sent.
Och jag sa till Leslie Claret
att skälet till min sena ankomst gällde en försvunnen väska.
Vilket inte stämde.
Kan ni upprepa namnet på handboken?
"Den strukturella flödesdynamikens integrala principer."
Och den handlar om?
Den komplicerade processen att leverera ett föremål från A till B.
19.07 Alice Taylor - USA
Ringde ni några samtal den 11 maj?
-Från Luxemburg? -Ja.
Nej.
Känner ni en Alice Taylor?
Nej.
Ringde ni Alice Taylor kl. 19.07
från Luxemburg, kvällen den 11 maj?
Nej.
Den där killen...
Den där... killen, en ganska ovanlig kille...
i kostym, en amerikan...
Han sa att han var något.
Något ovanligt.
Attaché, sa han.
Han lånade min telefon
när jag gick tillbaka från det tekniska biblioteket
kom han fram och sa att nån hade stulit hans saker.
Han frågade om han fick ringa en familjemedlem
och bad att få låna min telefon.
Lät ni honom göra det?
Ja.
Han verkade vara i en knipa.
Minns ni nåt mer om det mötet?
-Med honom? -Ja.
Jag minns att han inte tackade mig.
Och han hade en underlig bricka.
Kan ni skriva ned följande?
77 de Champlain.
EN SORGSEN MAN
Ni verkar sorgsen.
Det är jag nog.
Varför då?
Jag har känt mig bekymrad.
Mycket bekymrad, antar jag.
Bekymrad över att eventuellt bli avskedad, de senaste veckorna.
Det är säkert därför jag verkade orolig när vi stötte på varandra...
första gången.
Jag har inte kunnat äta eller sova de senaste två veckorna.
Det var väl därför jag kollapsade den där dagen.
Så varför så ledsen, John, just nu?
Jag avskedades tidigare idag.
Tack... för er tid och hjälp med vår undersökning.
"Den strukturella flödesdynamikens integrala principer."
Bekräfta detta nu.
På Haupfhausen?
Ja.
Åker du hem ikväll?
Jag sover på hotellet inatt
och flyger hem i morgon.
Hon är på Colony Motel på Ladder Avenue, 207.
Hon frågade om du kunde komma direkt efter jobbet.
POLIS
Hej.
Edward Tavner. Jag ska träffa kriminalpolis Mills.
-Vad gäller det? -Stölden av mina attachéprylar.
USA
Kolla upp det.
Vänta här. Jag hämtar kriminalpolis Mills.
BÄSTA LÅTEN FÖR ATT GÖRA NÅT GRYMT FÖR MIN BROR
Ja?
-Hejsan. -Hej.
-Jag fick aldrig ditt email. -Jag skickar det nu.
Från: Alice.L.Taylor1980@gmail.com Till: A.Albans
Ursäkta, är detta 211?
Det är 207.
Verkligen ledsen.
Inga problem.
Alice, ge dig av direkt.
Jag insåg att Alice hade åkt.
Jag följde dig från McMillan. Till din hotande...
-Fan. -Vad är det?
Jag glömde döda Birdbath.
A.ALBANS@POLICE.LUX.BRG
FRÅN: ALICE.L.TAYLOR1980@GMAIL.COM
TILL: A.ALBANS@POLICE.LUX.BRG ÄMNE: TACK
BEGÄRAN ATT FRÅGA UT UTLÄNDSK MEDB.
MORD
UNDER UTREDNING ÅTALAD FÖR MORD
Nån satte sin hand mot min rygg.
Vid denna tidpunkt hade vi en stark förväntan att få tillbaka väskan.
Det enda verkliga hindret för att återfå den och återgå till planen
var mannen med tjejnamnet.
Vår resurs kunde helt enkelt inte återvända till Luxemburg
för att ta tillbaka väskan, just då.
Han behövde hjälp med
att återvända till det vi kallade för resegruppen.
I slutet av jakten knyter du ihop de lösa ändarna.
Alla dessa trådar som fortfarande kan leda till
chansen att få komma tillbaka till Luxemburg på måndag.
Jag tar hand om mannen med tjejnamnet.
Ja.
Hur många lösa ändar har du?
Stephen.
Birdbath, Icabod, Gregory Gordon.
Flera stycken, antar jag.
Pappa är på besök.
Jag tog med honom. Vi har inte setts på ett tag.
Han har varit borta... till sjöss.
Leslie.
Du är tydligen bogserare.
Bogserbåtskapten, säger din son.
Ja... Jo.
Tom.
Jag själv är inte bogserbåtskapten,
men har bogserbåtar i blodet.
Då har vi nog en del att tala om, eller hur?
Förmodligen, Tom. Förmodligen.
Kanske får vi lite tid tillsammans i sumpmarkerna.
Ja. Vi kan berätta våra bästa bogserbåtsskämt.
Ja, för tusan.
Detta är Lawrence, min assistent.
Tom Lakeman.
-Och Icabod. -Hej.
Hallå där. Vad heter du egentligen?
Vadå?
En långhelg, teamet.
Målet är...
att vi ska komma varandra nära.
Vi ska ha kul i helgen.
Grilla marshmallows, berätta historier vid lägerelden
och ha en talangjakt.
Toppen.
Låt oss lära känna varandra i helgen.
Hela vägen.
McMillan, in i sumpmarkerna.
Vi kommer varandra nära,
sen åker vi till Luxemburg som en stärkt grupp
och avslutar den jäkla Denon-affären.
Förutom Lakeman, som inte ska åka med dit.
Så i det här sena skedet
är det ett måste att varna för dokumentproblem gällande John Lakeman.
Bristfälligt pappersarbete.
Han kan inte stanna på McMillan i sin nuvarande situation.
Han kan nog inte stanna i USA ens.
Det är mystiskt.
Jag har börjat gräva djupare i hans bakgrund.
Uppriktigt...
Av nyfikenhet, uppriktigt sagt.
Jag lyssnade inte riktigt på vad du sa,
för John måste sluta efter helgen.
Om inte Leslie ändrar sig, och du vet,
hur jävla stor är den chansen?
Så ansträng dig inte mer.
Som jag sa.
Jag är nyfiken nu.
Så han gick akterut igen, och kaptenen sa:
"Nej, din idiot,
"pållaren föröver."
Jag älskar den.
Jag också.
-Ja. -Älskar den.
-Ja. -Det är ju så sant.
Det har du rätt i. För tänk dig honom
där vid signallampan halvvägs till den jädra propellerdysan.
Jag ser det framför mig.
Jätteroligt.
Ja, det är det, Tom.
Fan.
Vad fan menar du med att du glömde?
Jag har mycket på gång.
Jag satt i mitt skjul hela eftermiddagen som en idiot.
Förlåt.
Det måste vara igår, det var enda sättet.
Du sabbade det. Kom igen.
Jag är verkligen ledsen.
Jag vill ha 400 000 dollar på kontot i slutet av dan,
annars berättar jag en väldigt intressant lägereldshistoria ikväll,
om nåt jag hörde på herrtoaletten vid ett tillfälle.
Du lär inte njuta värst av dina marshmallows efter det.
Idiot.
Vad vet du om John, Icabod?
Jag tiger som muren.
Just nu.
Vad betyder det?
Inget.
Du sa: Jag tiger som muren.
Ja.
Sen sa du ingenting.
Ja.
Det är förvirrande. Vad betyder det?
Det får vi se.
Avsiktligt?
Jag tror det, ja.
Vi konkurrerade om jobbet.
-Knuffade han dig? -Ja.
Är det ett jättebra jobb eller så?
-Vårt jobb, mitt och Johns? -Ja.
Ja, det vore bättre om jag inte behövde dela det.
Och om jag hade ett helt skrivbord.
Skulle nån knuffa en annan framför en lastbil för det jobbet?
-Ni är ju inte borgmästare precis. -Nej, inte som en borgmästare.
-Varför skulle han göra det? -Jag vet inte.
Men jag tror att han gjorde det.
Du måste vara säker, Stephen.
Du kan inte bara hitta på skit i det här läget i din rehabilitering.
Det skulle se illa ut för mig.
Jag tror att John knuffade mig.
Tänk efter noga i helgen på den dagen,
tills du kan säga det säkert.
Du kan inte säga att du är frisk om du inte kan säga att du är säker.
Jösses. Vad klumpig du är, Stephen.
Ja.
Du snubblar genom skogen...
Ja.
...och kliver ut framför lastbilar.
Nej, det gjorde jag inte.
Jo, det gjorde du visst.
Nej, det gjorde jag inte.
Har du barn, Leslie?
Ja.
Pojke? Flicka?
En av varje, Tom.
En tursam man.
Ja.
Jag har två söner.
Trevligt.
John är den bra.
Jag menar ju inte bra.
Du vet vad jag menar.
De är olika.
Den andre måste vara totalt misslyckad,
om du inte tar illa upp.
Vet du vad? Jag tar illa upp.
Och jag ska berätta varför.
Jag lyssnar, Tom.
Du tolkar John fel, Leslie.
Hur så, Tom?
Han är en jättebra grabb.
Du skulle vara glad att känna honom, om du kände honom.
Jag gör ju det.
Nej, jag är rädd att du inte gör det.
Ja...
-Leslie. -Ja?
Berätta om din son.
Det är lite komplicerat.
Hur så, Leslie?
Marcus, min son, min...
halvvietnamesiska 32-åriga...
pojke, vi...
Vi är...
Ja...
vi var kompisar, Tom.
Vi njöt av livets coola stunder, stora som små,
sida vid sida.
Kompisar.
Ingen tvekan om det.
Det låter bra, Leslie.
Det var bra, Tom, innan...
Innan?
Jag är inte perfekt, Tom.
Det fanns en tid...
när jag satte mig själv först.
En tid.
En eländig tid, när jag...
Vi är inte kompisar längre.
För helvete.
Han är en vuxen man, Tom.
Ja...
Imorgon.
Ja?
En ny morgon.
Vem vet vad den har i beredskap?
Vi kunde börja med en frukost.
Du vet? Den måltid som...
Man har hela dagen framför sig.
Man kan fortfarande lura sig själv att man kan åstadkomma något.
Vet du vad jag menar?
Under frukosten.
Du har rätt, Tom. Jäkligt rätt.
Vill du äta frukost ihop i morgon?
Det låter bra, Tom.
Det blir bra.
John och jag fixar rubbet. Bagels, bacon.
Hela rasket.
Jag ser fram emot det.
Absolut.
Jag med, Leslie.
Du är verkligen en skit, John.
Du kunde åtminstone kommit efter jobbet. Du vet var jag bor.
Du kunde ha gjort det då.
Förlåt.
Det där med polisen gjorde mig förvirrad.
Varför kom den där polisen?
Det hände en sak.
Vad är hon för polis?
Mordutredare.
Tänkte du göra det?
Jag vet inte vad jag ska göra längre.
Kommer du att snacka?
Jag vet inte heller vad jag ska göra längre.
Jag vet inte hur man går vidare.
Ja.
-Jack. -Ja?
De kan inte ge dig 400 000 dollar.
De kan inte ens ge mig en stol.
Du ser inte ut att må nåt vidare,
om jag får säga så.
Vi ses vid lägerelden.
Dags för sagor.
Vadå?
Lägereldshistorier.
Kom igen, nån får börja.
En läskig historia.
Kom igen.
Icabod borde väl börja?
Varför ska jag göra det, Tom?
Och inte nån annan?
Jag vet en historia.
Vad har du, Jack?
Ni kommer inte att tro det.
Men det är en sann historia.
Det är sant.
Den killen där...
Ni kommer inte att tro det.
Den killen och hans pappa...
verkar kunna samsas än.
Vad sägs om det?
Familjer som fortfarande gillar varandra.
Det är sällsynt.
Se hur han tittar på sin pappa.
Det är fint att se.
Varför är jag mest lämpad att berätta en skräckhistoria?
Jag vet inte. Du har liksom en...
huvudlös utstrålning.
-Leslie. -Ja.
-Han är besvärlig. -Ja.
Varför är det så?
Han gillar en annan kille, Stephen.
Kan du slå in en kil mellan dem?
-Ikväll? -Ja.
Vi ska berätta saker för varann nu.
Vad som nu menas med det. Och ha en talangjakt.
Jag vet inte.
Klockan tickar, John.
Leslie har ingen kontakt med sin familj.
Använd det.
När vi delger saker kan vi klara av besvärligheter,
dela med oss av tankar.
Privata tankar om vår arbetsplats
som vi av nån anledning inte vill dela med oss av annars.
När vi delger saker finns det inga återverkningar,
resultat eller ens smällar på fingrarna.
Det handlar bara om att laget blir ett tajtare lag.
Berätta vad som helst.
Vi börjar.
Gregory.
Vad skulle du ändra med din arbetsmiljö?
Mer färg. På kontoret.
Okej.
Det går att ordna. Bra.
Vi tar en runda. Nästa.
John.
Jag skulle ändra det faktum att...
Stephen säger dåliga saker om alla er hela tiden.
Han säger riktigt dåliga saker om er alla.
Hela tiden.
Som vadå?
Han sa att du tror att du är cool för att du är ansvarig nu, Leslie,
men att du inte ens kan ansvara för det som är viktigt i ditt liv.
Din familj pratar nog inte ens med dig.
Jag kan inte se att det är Stephens ensak.
Jag tror inte att jag har sagt så.
Jag kan inte se att det är din ensak.
Det är vad jag tror.
Nu har vi delat nog. Vi...
Vi börjar med...
vad fan det nu var. Talangjakten.
Det är okej. Nej, det här blir bra.
-Ja! -Okej.
Leslie.
Ja, Tom?
Kan vi prata lite om John?
Vad tänker du på?
Jag vet att det har funnits en del friktion.
Han nämnde även att han önskar att det vore annorlunda.
Det har funnits friktion.
Från början.
Jag är rädd för det, Tom.
Han hade ett tufft år.
Före tiden på McMillan...
hade han stora krav på sig.
Kanske att han...
kämpade med att bära den bördan, tror jag.
Han bar den länge. Ensam, faktiskt.
-Kanske, Leslie... -Ja?
Kanske du kunde ge honom en chans, några veckor till.
Låt honom visa dig
att han är en riktigt bra man att ha på sin sida, Leslie,
som man kan förlita sig på. John.
Men min son är inte den du tror.
Han är en bra kille.
Du borde kanske ge honom en chans.
Från en gammal bogserbåtsman till en annan.
Tom.
Fångar som utför uppgifter
som tjänar den större fängelsebefolkningen
som till exempel frisörer eller fängelsets tandhygienister,
de får ofta en symbol för den uppgiften
tatuerad nånstans i nacken,
för att det avvärjer angrepp bakifrån,
sånt som är vanligt i fängelser.
Jag har en tatuering av en främre kindtand i nacken, Tom.
För i 18 månaders tid...
rengjorde jag tänderna på en stor mängd fängelseinterner...
och byggde upp ett fint liv.
Sedan rev jag ner det.
Jag rengjorde tänder på...
män jag inte hade delat buss med annars.
Så jag skulle kunna börja återuppbygga det tre månader tidigare.
Din son skulle hjälpa mig bygga det.
Men han förhindrar
det som är allra viktigast.
Så... Vad tror jag?
Ja.
Jag gillar dig, Tom.
Samma här, Leslie.
Så bra. Bra, Tom.
Men jag tror...
Om du vill veta vad jag anser om din son...
Jag är ledsen, Tom.
Men jag tycker att din son är viljelös och vek.
Han låter sin pappa utkämpa hans strider.
Så...
Jag gillar dig, det gör jag.
Men nej.
Den andra killen verkar inte gilla dig värst mycket.
Den andra killen blev påkörd av en lastbil.
Jag vet inte vad Johns problem är.
Vilken stenhård jävel.
-Har ni ätit frukost? -Ja.
Det funkade inte.
Okej.
Dick Cheney.
Vadå?
Dick Cheney.
Jag vet inte vem det är.
-Vet du inte vem Dick Cheney är? -Nej.
Vår förra vicepresident.
Jaha. Okej.
Och vadå?
-Han var på andjakt... -Ja?
-...precis som ni. -Ja?
-Och under andjakten... -Ja?
...sköt han nån i ansiktet.
God morgon, Leslie.
Lakeman. n, Leslie.