-Jaywick Sands. -Jaywick Sands.
JAYWICK SANDS SOUTH ESSEX, ANGLIE
PŘED 30 DNY
-Ahoj! -Jo?
-Co? -Jo?
Co se ksichtíš?
Co to znamená?
-Co? -Co se ksichtíš?
Kdy se staneš Britem? Žiješ tu už 25 let.
Co znamená „ksichtit se“?
Proč jsi tak smutný?
Mám práci.
Letos mám jistý úkol.
No a?
Týká se to tvého bratra.
Potřebuju pomoct.
Letos toho po tobě
budu žádat hodně...
Kkymane.
POHŘEŠOVANÝ
LUCEMBURSKO
Díky za vychlazený pivo, kámo.
Promiň, jsem hromádka neštěstí.
Hele, jsem smutnej, kámo.
Jo?
Jsem v háji.
Můj brácha, kámo.
Byl na tom špatně.
Prostě měl problémy.
Přijel jsem mu pomoct.
A teď je pryč.
Pohřešuje se.
Je to na nic.
Ty máš nějaký sourozence?
Bráchu, jo.
Je to na nic.
Jo.
Jo, je to na nic.
Smutek.
V přírodě se jen tak nevidí.
Možná u slonů.
A u ptáků.
Ale jinak moc ne.
Víš, že oceán není smutný?
A ani nebe.
Ani já.
Nikdy jsem nebyl. Až teď.
Je to tak divný.
Pár těch plakátů vylepím
cestou zpátky na hotel.
Budeš v pohodě?
Kámo, když vím, že ti na mně záleží,
abys se mnou poseděl u piva?
To něco znamená.
Buď bezva.
Nemůžu nebýt.
Já taky ne.
Jak to můžeš říct tak jistě?
Jistě to říct nemůžu.
Musíš dokončit jeho práci.
A o co šlo?
Řekni mi to.
O jednu tašku.
PŘÍPAD JOHNA LAKEMANA
LUCEMBURSKO
Lucemburk je světovým městem praní špinavých peněz.
Obchody umožňujeme uzavírat se zeměmi a stranami,
které jinde obchodovat nemohou.
Každý devátý obchodník v Lucemburku podniká pod aliasem.
V každé deváté tašce procházející letištěm je hotovost.
Host z hotelu King Gerald
si večer před vraždou zapsal adresu oběti
na papír z letištní správy zavazadel,
kde byl napaden předák.
Je zřejmé, že někdo zámožný,
kdo se ubytoval v drahém King Geraldovi,
přišel na lucemburském letišti do styku se soukromým zavazadlem.
Bratr zavražděné oběti pracuje ve správě zavazadel.
Domnívám se, že Edgar Barros
objevil v odbaveném zavazadle sumu peněz.
A pasažér cestující pod falešným jménem
ho ten večer kvůli oné tašce našel
v bytě Barrosových na De Champlain 77,
což vedlo k jeho smrti.
Vyslechla jsem všechny hosty, kteří ten večer v hotelu bydleli,
s výjimkou Johna Lakemana.
Z naší domluvené výpovědi krátce před ní odešel.
Zatím jsem nezjistila, kde se v době vraždy nacházel.
Jeho kolegové uvedli, že nepřišel na důležitou schůzku,
protože mu aerolinky ztratily tašku.
John Lakeman
se tu v nezvykle násilný večer nacházel
uvnitř nezvykle násilného kruhu událostí.
K tomu John Lakeman v době,
kdy všichni další členové
jeho cestovního týmu volali svým ženám,
volal ženě Alice Taylorové,
která je provdána za muže, který pracuje jako „konzultant“
pro rozvědku Spojených států amerických.
Uctivě podávám žádost k výslechu Johna Lakemana
v zemi třetí strany, ve Spojených státech,
a to dne 22. května,
tedy zítra, roku 2012.
Ohledně žádosti města Lucemburku
ve státě Lucembursko
vydává soud svolení k výslechu.
-Kdy odjíždíš? -Večer.
V Milwaukee budu hledat
spojení mezi Alice Taylorovou a Johnem Lakemanem.
Dobře.
-Ahoj. -Přijede.
Právě to schválili. Nejspíš už je na cestě.
Nejspíš se objeví zítra.
V práci je to bezpečnější.
Našel jsem tu knihu.
Strukturální dynamiku toku.
-Kde? -Týpek s holčičím jménem.
-Nekecej. -Ne.
-Jo. -Dej ji Edwardovi, Johne.
Možná tě odvolám domů.
Možná tě stáhnu, než přijede.
-Super. -Sbírám informace.
Ještě se ti dnes ozvu.
-Dobře. -Je dobrá.
V týdnu ji předvolali
za zanedbávání péče o dceru,
kterou doma nechala samotnou.
Její dcera má vidiny.
Sousedi to práskli...
Na tvém případu tráví hodiny.
Asi to není špatná máma.
Spíš je to dobrá policajtka.
-Co na tebe má? -Nevím.
Její dcera mě nakreslila.
Celkem věrně.
Dnes tě odtud stáhnu,
přijede a budeš duch.
Dobře.
-O půlnoci. -Hej.
Možná je čas jet domů.
Dobře.
Co ty dokumenty, Johne?
Zatím nic.
-Čas běží. -Jistě.
Johne, chci ti říct mé požadavky.
Jo.
Co víš o nesexuálním mazlení se stejným pohlavím?
-Nic. -Přesně to chci dělat.
-Jo? -Jo.
Vyžaduju to.
Dobře, brzy to dořešíme.
Měj se.
Ahoj, Johne.
Jak se vede?
Celkem dobře.
Ahoj.
Díky za ty ptáky.
Jo.
Hele, chodím po firmě
a všem říkám, že jsme v bankrotu
a že jsem mé pravomoci předal Lesliemu.
Dobře.
Mám velké oznámení.
Pak přiložíme ruku k dílu
a získáme tu smlouvu, jo?
Na tak zářivou budoucnost to bude chtít brýle.
Bezva.
-Pane? -Jo?
Podle Stephena jste byl poblíž jeho nehody.
Můžete nám osvětlit okamžiky před ní?
Ani ne.
K jeho uzdravení
máte dost indiferentní přístup.
Mohu vám prozradit důležitost
nabytí jeho vzpomínek, včetně té nehody?
Humor vyžaduje celou vaši osobnost.
Stephen je neúplný, nemůže mít smysl pro humor.
Bez něj se nikdy nemůže smát.
A nebude milován.
To je dost važné.
Jo, to je.
Tak se snažte.
Určitě.
Nezníte nadšeně.
A aby bylo jasno, jsem bojovnice.
A bojuju za jeho vzpomínky.
Jste v mém týmu?
Počítejte se mnou.
Ahoj, mám novinky o mém životě.
Byl jsi někdy v mizerným hotelu
s televizí připoutanou ke zdi?
Tam teď bydlím.
Napadá mě u toho,
že i kdybych ji dostal z řetězu,
nevzal bych ji, nemám ji kam vzít,
protože nemám domov.
Johne, přišel nám e-mail. Je pro tebe.
Od zahraniční policistky.
Zítra tě tu vyslechne. Měj se.
-Ahoj. -Za každou cenu tam zůstaň.
Dnes tě odtud stáhnu...
PŘED 5 MINUTAMI
...přijede a budeš duch.
Dobře.
Hej.
Možná je čas jet domů.
Dobře.
-Máš něco, Time? -Jo.
Zachytili jsme hovor.
Mezi neznámým mužem
a ženou egyptského fyzika Mohammeda El-Mashada.
Má rozkaz zůstat v Lucembursku
až do 27.
a pak od něj ve tři převzít tašku
na zastávce Bettborn.
Řekli, že ji budou mít?
-Řekli? -Jo.
Ta malá Japonka?
Je jí 23.
Studuje na Lucemburské akademii umění.
To je vše. Není to nikdo.
Zatkli ji za krádež psího vodítka.
Ukradla psa?
Jen vodítko.
-To je divné. -Jo.
Nevím.
Z policejní stanice v Lucemburku ji pustí
ve stejný den a čas, který zmínili té ženě,
El-Mashadové, jen o hodinu dřív.
Odsoudili ji na pět dní.
To je za vodítko asi spravedlivé.
Každopádně ji pustí.
Vezme si své věci a propustí ji
přesně ve chvíli, kdy tu tašku mohou dát
manželce toho fyzika, že?
Tu tašku vezmou té dívce.
Dostaň se k ní první.
Je to tvá šance to zachránit, Tome.
Máš slušnou šanci.
Tví muži musí jen dostat zpět tašku
od 23leté japonské loutkářky.
Loutkářky? Cože?
Loutkářství. Je to loutkářka.
Studentka, ale pilná.
Jo?
Stačí udělat tohle.
Ježíši, fakt to může být tak snadné?
Díky, Time. Už můžeš dostat infarkt.
Naser si, kámo.
-Ahoj. -Za každou cenu tam zůstaň.
Zůstaň a braň se všemu, co tě tenhle týden potká.
Všechno získáme zpět 27.
Můžeme být v jídelně, Brente?
Schůzka v jídelně
by se někomu nelíbila.
-Je to vládní budova. -Je to tu děsný.
-Víš, co není děsný? -Co?
Ústava.
Dobře.
Zdravím.
Podejme si ruce a jako bůh se procházejme s milostí a láskou.
ROZVĚDKA - 170 000 DOLARŮ
Mohu říct, že je chytré
zaměřit toto cvičení na jeho oblíbený film.
Nadále je to osobní,
ale i s důležitou zábavou.
Jsme na dobré cestě.
Vážně to pomáhá, Ally.
Udělal jsi velký pokrok.
Díky tobě, Leslie.
Na své zotavení se soustředím díky tobě.
Dřinu jsi odvedl ty, synku.
Jak říká Wolf v mém oblíbeném filmu Pulp Fiction,
zatím si ještě do prdele nelezme.
-Páni. -Páni.
Tak se předveď.
DYNAMIKA TOKU
OBMYŠLENÁ OSOBA HELEN BIRDBATHOVÁ, MANŽELKA
DRUHÁ OBMYŠLENÁ OSOBA ANTONIA RAMIREZOVÁ
BÝVALÝ POLICISTA OČIŠTĚN ZE STŘELBY
Máš, co jsi chtěl.
Co tu dělám?
-Není konec. -Já svoje udělal.
Co jsi mi chtěl udělat tou pitomou větví?
Utýrat tě,
zlámat ti kosti v obličeji
a tím ti říct,
co vše udělám, abych si tuhle práci udržel.
Johne.
Jak temný jsi?
Stačí promluvit a najednou jsi
bez práce.
Svou práci si ale můžeš udržet,
pokud uděláš ještě něco.
A co?
Zítra mě kdykoliv během dne musíš
v práci
zabít.
PŘÍPAD JOHNA LAKEMANA
Podle všech jsem hloupý.
Možná je to obličejem.
Jméno taky moc nepomáhá.
Víš?
Vypadám hloupě?
Moc jsem si tě neprohlížel.
Podle všech jsem hloupý.
Jistou dobu
jsem byl policista.
Je mi trapně to říct, předváděl jsem se
pomocí grandiózních a zbytečných slov.
A taky jsem trochu pil.
Jednou ráno jsem byl v autě,
bylo půl pátý a já byl opilý.
Hrál jsem Scrabble.
Zavolali mi, že nějaký Hispánec ukradl kabelku.
Proběhl kolem mého okýnka, tašku měl přes rameno.
Vystoupil jsem,
tasil a zařval, ať stojí.
Natáhl se k tašce a já vystřelil.
Přišel jsem blíž,
roznášeč novin.
Retard.
Čtrnáct.
Ne devět, jak se říká,
ale čtrnáct, prostě
čtrnáct.
Nemohl jsem zakřičet, ať stojí, jako každý, víš?
Mí přátelé, taky poldové,
mi celé auto vyčistili.
Vyměnili mou krev.
Co jsem tam tehdy dal?
Krev s alkoholem. Mou.
Nechtěl jsem být nevinný, Johne.
Chtěl jsem být vinen.
Za nesprávné odsouzení
můžeš v civilním procesu vysoudit až o 400 % víc.
Chtěl jsem té rodině něco dát.
Pak mě soudce nechal být.
Myslel, že mi pomáhá.
Jo, za posledních 20 let bylo
při pracovních incidentech
v rámci Spojených států obviněno 17 policistů.
Usvědčen nebyl žádný.
Systém je asi zkažený.
Zítra mi každopádně vyprší pojistka.
Tak mě zabij v práci,
protože za zabití v práci
je to dalších 75 000 dolarů.
Jako ostraha to mám v pracovní smlouvě,
protože se to nestává.
Mám tě zabít? Jak?
Prostě mě něčím přetáhni po hlavě.
Třeba s tou tvou větví.
Buď trochu temnější, Johne.
Dámy a pánové, kvůli drobným potížím
se musíme vrátit k bráně.
Díky za trpělivost.
Do Milwaukee vás však dostaneme.
-23A? -23B.
-Ahoj. -Zdravím.
Jste v pořádku?
Ano, jsem...
Vlastně je to pro mě novinka.
Půjčit si v Americe auto.
Nebo v Americe auto řídit.
-Kam jedete? -Do Milwaukee.
Je to blízko.
A cesta je přímá.
To zvládnete.
-Kam jedete vy? -Taky tam.
Je to jen hodina a půl.
Další.
Auto, prosím.
Vrátíte ho v místě počátku?
Co je to za místo?
Počátku.
Jeho vrácení.
Jen chce vědět, jestli to auto pak vrátíte tady.
Ano. Děkuji.
Vnitrostátní cesta?
Vnitrostátní?
Ne, Milwaukee.
Ano, do Milwaukee ve Wisconsinu.
Váš řidičský průkaz, prosím?
Odkud ho máte?
-Je to stát? -Ano.
Vůbec ho neznám.
Ale existuje.
Co existuje?
Ten stát.
Zdravím.
-Ahoj. -Ahoj.
Co tu děláte?
Snažím se zorientovat.
Proč Milwaukee?
Jedu tam pracovně.
Chcete svézt?
Proč jedeš do Milwaukee?
Jedu někoho navštívit.
Proč ty?
Někoho tam vyslechnu.
-Proč? Kvůli práci? -Ne.
-To se přece nedělá. -Jo.
Stačí zamávat, nic víc.
Jo.
Vymyslela jsem aplikaci. Namíříš na ně
a víš, jestli poděkují.
Proč ji nepoužiješ?
Ve skutečnosti neexistuje,
v takových věcech se nevyznám.
Vymyslela jsem ji v hlavě.
No dobrá, ale pokud ji uděláš, koupím si ji.
Díky.
Taky vymýšlím věci, které neuskutečním.
Co například?
Co?
Nic.
Co?
Jen jsem nečekal, že hodíš takhle.
Tímhle způsobem.
Překvapilo mě to.
Házím levačkou.
Proč?
Dnes musím být levák.
Proč?
Někdo mě jede vyslechnout.
Sakra.
Zavolal jsi mě sem
jen kvůli cvičení leváctví?
Jo.
Proč celý den?
Protože se podle mě objeví
v kanclu jako minule.
A pokud se objeví a v tu chvíli si budu
nalívat kafe pravačkou,
jsem v prdeli.
Seru na to.
Bude to zajímavý den.
Sakra.
-Tlustý obličej? -Jo, tlustý obličej.
Je to obraz tvého obličeje.
Ano, obraz tvého obličeje na lednici.
A když si z ní vyndáváš potraviny, například zmrzlinu,
obličej na lednici tloustne.
Ukazuje, jak bys vypadala,
pokud bys zmrzlinu jedla celý rok.
-To je skvělé. -Díky.
Je to skvělý nevynález.
Jo, tlustý obličej.
Neexistuje.
Jak se jmenuje ta tvoje apka?
Říkám jí Pohodář nebo blb.
Jo, to je dobré.
Jo?
NAPIŠ, AŽ BALÍČEK DORAZÍ.
K VÝSLECHU JDU, AŽ BUDE KNIHA NA POLICI.
DĚLÁM NA TOM.
DOCELA SE NA TO TĚŠÍM.
MÁM PŘIPRAVENOU TEPLÁKOVKU BRUCE LEEHO ZE HRY SMRTI.
NA NAKOPÁVÁNÍ ZADKŮ PRO TEBE.
DÍKY, KÁMO. PRÁVĚ JSEM SI ČISTIL ZUBY LEVAČKOU.
JE TO TAK DIVNÝ A TĚŽKÝ.
BEZVA, ZKUSÍM TO.
-Raz, dva, tři, Kramer. -Kramer!
Ale ne, jsi tak laskavá.
Jsi tu host, ani nápad.
-Trvám na tom. -Já také.
-Myslím to vážně -Stejně jako já.
Střihneme si?
Jo, dobře.
Jsi vážně dobrá.
Pracuju s dětmi.
Takhle řešíme vše.
-Jsi učitelka? -Jo.
Máš pravdu.
Pro někoho je to o náhodě,
pro mě o schopnostech.
Pokud má někdo zkušenosti se čtením lidí
jako ty, může ve střihání excelovat.
Velmi dobře.
Jsi má nejlepší soupeřka.
Teď to můžu zaplatit.
MILWAUKEE 29 KM
Budu znít
Jednoho dne budu znít
Budu znít
Jednoho dne...
Je to dobré.
Jo.
S deštěm...
Jako bych to už slyšela.
Je to... Nevím.
Jednoho dne budu znít s...
Můj e-mail.
Napiš a pošlu ti jméno toho alba.
Super. Jo, pak ti napíšu.
Docela se tam těším.
-Kde se sejdete? -V jeho práci.
-Chceš odvézt? -Ne, děkuji.
Vezmu si taxi.
Moc jsi mi pomohla. Víc tě zdržovat nechci.
-Zdravím, Chicago. -Cože?
Tohle je parkoviště pro vedení.
Pro lidi z vedení.
Jen tak pro pořádek.
Omlouvám se.
O nic nejde, Chicago.
-Dennis? -Jo.
Musíš mi pomoct.
Dobře.
-Je uvnitř. -Tam já nemůžu.
Ani bych tu neměla být.
Vyřídíš mu to?
Jo, jistě.
Jak jsi mě našla a věděla, kdo jsem?
Napsal o tobě písničku.
Nebyla přímo o tobě.
Byla o tom, jak se chce zabít,
ale mimo jiné v ní zazní,
že ho tu těší alespoň jedna dobrá věc,
a to přátelství s mužem jménem Dennis.
Máš fotku na webu firmy.
Díky, že jste sem přišli.
V toto nové ráno.
Je to vzrušující nové ráno plné změn
a představení nového sdíleného vedení.
Oznamuji, že od dnešního rána
bude šéf divizního Leslie Claret ve všech ohledech
a napříč všemi odděleními sdílet vedení se mnou,
bok po boku.
Přivítejme Leslieho Clareta toto nové ráno.
Leslie.
Díky, Lawrenci.
Lidi, co tu v McMillanu vlastně děláme?
Navrhujeme komplexní systémy
-uzpůsobené... -Omyl!
Sedni si.
Ne, vážně.
Vysíláme smíšené signály.
Vytváříme kruhy.
Kruhy v přírodě neexistují, lidi.
Slunce? Ne.
Planety?
Ne tak docela.
Kruhy jsou dokonalé.
A dokonalost v přírodě neexistuje.
Všude jsou chyby.
Mírná pokřivenost.
Naše planety, Slunce,
jako my.
Ale tady v McMillanu je vyrábíme.
A posíláme je do světa.
Dokonalý tvar všude ve světě.
Děláme kruhy.
A záležet vám musí
jen na jedné a jediné věci,
a to téhle malé věcičce.
Dokonalosti.
Tak dobrá.
Je to jen cíl, ne požadavek.
Dokonalý není nikdo.
Ale potřebuju vědět
a musím ve vás vidět
schopnost být dokonalí.
Touhu být dokonalí.
Stephene, Johne, pojďte sem.
Ukažte mi, jak znázorníte dokonalost.
Ukažte mi váš blízký vztah
ke tvaru, který s láskou posíláme do celého světa.
Stephene?
Lakemane?
Co vy na to? Nakreslete co nejlepší kruh.
Nakreslete ho a promítněte nám ho na obrazovku.
Ukažte mi váš vztah
k dokonalému tvaru.
K dokonalosti.
Jak se máš, Johne, toto nové ráno?
Celkem dobře.
Víš, Johne, včerejší večer jsem strávil
prostě jen dumáním nad tím,
jak budu dnes ráno na tebe reagovat.
Toto nové ráno.
Bezva.
Jo, bylo to bezva.
Říkal jsem si:
„To ho prostě hned ráno vyhodím?“
Řeknu: „Hej, nezapadáš sem,
„protože mně na tomhle místě záleží
„a tobě ne, nezapadáš sem,
„takže adios.“
A pak jsem si řekl:
„Hele,
„druhou šanci si zaslouží každý.
„Já o tom rozhodně něco vím!“
Víš?
Jo.
A napadlo mě, že tomu klukovi
dám nějaký lehký úkol.
Začneme u toho.
A pak půjdeme dál.
Požádám ho,
aby nakreslil malý kruh.
A pokud se bude snažit naplno,
možná si mě získá
prostým kruhem.
Tvůj kruh na mě udělal tenhle dojem, Johne.
Chybělo mu soustředění, ambice, ostrost,
přesnost, zapálení, vášeň a upřímnost.
A...
No...
Připomněl mi tebe.
Na střílení kachen tento víkend
tu tedy zřejmě zůstaneš.
A pak se zdá,
že tě čeká vlastní nové ráno
v nějaké nové činnosti.
Ať se ti daří.
Účetní nesrovnalost ve složce vašeho úřadu.
Navštivte mě, prosím,
potřebuji to objasnit.
Ještě jednou, Brent Paddocks.
Úřad státního rozpočtu, klapka 775.
Ahoj.
Jak to jde?
Celkem dobře.
Dozvěděl jsem se o zádrhelu.
-Ten výslech s tou policistkou? -Jo?
Buď úžasný. Nesmí nám to zhatit.
Tome, ahoj. Měli jsme sledovat Alice Taylorovou?
Nepřišla do práce.
Neomluvila se, prostě nepřišla.
Dobře, vzpomněl sis, že jsi těsně před nehodou
byl ve společnosti kolegy.
Zaměřme se na to.
Co jsi tehdy dělal?
John mi řekl, že pohořel u pohovoru.
A já mu řekl, že můj dopadl skvěle.
Pak jsem se ho snažil povzbudit, sakra.
Nesakruj.
-No jo. -Vrať se zpátky.
Jo.
Dobře, jdeme dál.
Co se toho dne stalo pak?
Pak jsme tu jen stáli.
A pak jsem něco ucítil.
Johne.
Je tu tvá žena.
-Ahoj, Dennisi. -Ahoj.
Johne, pojď sem.
Jsi v pohodě?
Promiň, kámo.
Ztížil jsem ti to.
Neměl jsem se snažit ti pomáhat, kámo.
Pomoz mi, Dennisi, hned teď.
-To si piš! -Vezmi si ten obušek.
-Co? -Držím obušek. Vezmi si ho.
-Proč ho máš? -Prostě si ho vezmi.
Objímej mě a vezmi si ten obušek.
Dobře.
Mám ho.
Schovej ho.
Dobře, schoval jsem ho.
Odejdi s ním.
Je tu ta detektivka.
Odcházím s ním.
-John Lakeman? -Jo.
-Dobré ráno. -Dobré ráno.
Detektiv Agathe Albansová.
Jsem z oddělení vražd
policie Lucemburk v Lucembursku.
Mám povolení položit vám několik otázek
ohledně vraždy spáchané
11. května večer.
Vraždy Hectora Barrose.
Máte dnes čas?
Dnes toho mám vážně hodně.
Čekám, že to zabere hodinu vašeho času.
Zrovna dnes jsme v procesu změn.
Snažím se dohnat ztracený čas.
Pro mě to bude nejlepší dnes.
Pro mě to dnes bude nejhorší.
Nejvíce by mi to vyhovovalo zítra.
Zítra mi to vyhovuje nejméně.
Střihneme si?
Podstata vaší práce?
Kruhy.
V jakém ohledu?
V tom, že trubky jsou kruhy.
Řeším samé trubky.
Jste velmi dobrý.
Díky.
Vy taky.
Pozoruhodně dobrý.
Díky.
Vy taky.
Zatraceně.
Jo.
Budete dnes k dispozici, pane?
Měli jsme dohodu...
Ano, měli jsme dohodu, pane.
Nejspíš to bude v pozdějších hodinách. Vyhovuje vám to?
Udělejte si prosím čas co nejdříve.
Jo, samozřejmě.
KNIHA?
ZATÍM NE.
ALE JAK SEM DORAZÍ, HNED ODCHÁZÍM.
PO DNI PODROBNÉHO VÝZKUMU JSEM NAŠEL NEJLEPŠÍ PÍSEŇ,
KTEROU SI PUSTÍM, AŽ SVŮJ ZADEK POVEZU
DO TÝ DIVNÝ KNIHOVNY.
CHCEŠ VĚDĚT KTEROU? KTEROU JSEM SI VYBRAL? JE BEZVA.
JO, DOBŘE. KTEROU?
ROOT DOWN.
BEASTIE BOYS. ILL COMMUNICATION.
KLASIKA BEZVA RICKA.
JO, TO JE BEZVA.
ÍRÁNSKÉ VOLBY SE BLÍŽÍ
GREG12 PRO: PANA MUDDA
NA INTERNETU JE HRDINA KAŽDÝ.
MNOHOKRÁT JSEM TĚ ŽÁDAL, ABY SES UKÁZAL.
KAŽDÝ VÍ, ŽE JSI SRAB.
PRO PANA MUDDA OD ROBA SAPERSTEINA
NOVÁ ZPRÁVA OD ROBA DVOJITĚ SKVĚLÝ.MP3
Ahoj, mám tě rád
A doufám, že se máš dvojitě skvěle
A že je i tvá divná práce dvojitě skvělá
A že je i tvůj táta dvojitě skvělý
Ale něco ti potřebuju říct
Ahoj, mám tě rád
Ale nemám se dvojitě skvěle
A všímám si, že už to ráno neříkám
Protože už asi vím
Že už se tam odtud nedostanu
Nezapomeň vpustit dovnitř světlo
Bez ohledu na to, jak temné je to pro mě
Vzpomeň si, že jsme nahráli nádherné CD
A chtěl jsem ti poděkovat
Ale trápím se
A mám tě rád
Sbohem, Johne
Připozdívá se.
Máme poslední šanci,
abych vám začala klást otázky
a vy dodržel své slovo a zodpověděl je.
Hned jsem u vás.
Chcete něco říct, než začneme?
Ano.
Pokračujte.
Vlastně nejsem průmyslový inženýr.
Kreativní dohled Ludmila Vodičková .