DÍKŮVZDÁNÍ
-Tak v mém domě mluvit nebudeš! -Koukej mě pustit!
-Nemáš žádný respekt! -Co to je?
Podívejte.
Pro svou rodinu dřu jako mezek.
Vždyť to víte.
Protože vás mám rád.
Mám vás rád.
To víte.
My tebe taky, tati.
Jen prostě přestaň brát kokain.
Buď dospělý.
-Co se tu děje? -Leslie, máš chvíli?
Co se děje? Tohle je má společnost.
O co tu jde?
Tito pánové s tebou chtějí mluvit.
Nejbližší pocit
podobný tomu z kokainu...
je z výhry...
nebo zisku velké sumy peněz.
Například...
z loterie nebo dědictví.
A dobrý kokain...
je jako čistá, koncentrovaná pohoda.
Pak jste odborník.
Joe Pohoda. Na cokoliv.
A všechny své vědomosti chcete předat dál.
A vesmír září,
rozpíná se,
neustále se klikatí...
Vzpomínám si,
že jsem si dal kokain v kanceláři,
a pak...
mi moje 30letá sekretářka, na kterou jsem se dřív moc nedíval,
připadala...
velice krásná.
A byla ke mně moc milá.
Měla krásný úsměv.
A měla výstavní poprsí.
Ten...
můj apetit po kokainu vedl ke zničujícím neuváženostem.
Nyní jsem souzen
za zpronevěru ze společnosti,
kterou jsem založil ve 24 letech.
Má rodina...
už se se mnou nestýká.
Dnes ráno jsem seděl v parku,
kde jsem lepší část života
trávil s mým malým
vietnamským synem.
Sledoval jsem mladého chlapce,
inženýra, který s lehkostí postavil
úžasný hrad z písku.
A pak si stoupl
a radostně
ho jednoduše rozdupal, až z něj zbyly jen zrnka písku.
OBYVATEL
Proč to děláme?
Jsem Leslie Claret
a nemůžu přestat s něčím, co mi ubližuje.
Pomozte mi. Prosím.
Uzávěra za pět.
Ty kroky vám dají řád,
což vám vyjasní mysl.
A s čistou hlavou najdete smysl.
To je zhruba všechno.
Leslie, poslyš.
Známe se už dlouho.
Na moderní éru průmyslového potrubí jsi měl obrovský vliv.
Tady v McMillanu jsi vítán.
Je nám ctí, že tě tu v McMillanu máme.
Ale, Leslie, obávám se, že jsou tu jisté meze.
Pro tebe. Navždy, Leslie.
V McMillanu.
Má tchyně si tě opravdu moc váží,
ale má zodpovědnost k našim akcionářům.
Kvůli tvému usvědčení je nemožné nabídnout ti pozici
vyšší než divizní.
Hele, jdeme pracovat.
Kdy chceš začít? V červnu?
Raději dříve než později,
abych se do toho vrátil.
Řekněme, že začneš ve třetím kvartálu.
Přečkáš to?
Přečkám.
PARKOVÁNÍ PRO VEDENÍ
PRACANT MCMILLANU
Má chyba. Omlouvám se.
A tady ho máme, na C-19.
Jako by ho to tam volalo.
Táhne ho to tam, C-19.
Podívej, zabydluje se tam.
Jeho malý druhý domov.
Sakra!
Sakra.
Pořád ho čeká prezentace pro Denona.
Dobrý den, Eugene Chow, procesní inženýr.
Omlouvám se, není to Eugene.
V pohodě, ani tu nepracuju. Jdu jen za svou přítelkyní.
Velký krok zpět, Stephene.
Trapas pro nás oba.
Jsem Eugene Chow.
Mám zranění hlavy.
Omlouvám se.
To nic, jen ti...
dochází nápady, víš.
Napíšeme ti to i na ruku?
Ne.
LHÁŘ
Jdeš na Denona?
Leslie, jo. Ahoj.
Řekněme třeba ve dvě. Místnost Harbaugh.
To zní dobře.
Skvělé.
Hej, zkusme spolu vykročit pravou nohou.
Jsem pro.
Dobře. Hodně štěstí. Uvidíme se ve dvě.
PŘED 21 HODINAMI WASHINGTON, D.C.
Té evropské detektivce jsme to ztížili.
A odpoledne tomu pomůžu ještě víc.
Carlsone.
-Děkuju. -Tome, prosím tě.
No tak. Kolikrát jsme to dělali?
A hra.
Zřejmě jsi ztratil rytmus.
Ještě jednou.
Uvidíme, kdo co ztratil, šmejde.
Carlsone, předstíráš, že máš formu?
-Jo. -Jo. Já taky.
Neukončíme to, než jeden z nás dostane mrtvici?b
Jo.
Dobrá hra.
Carlsone, díky za tvou pomoc.
Tome, no tak, tak to chodí. Zpomalíme ji.
-Opatruj se. -To já vždycky.
PŘED 35 HODINAMI LUCEMBURSKO
Máme tu odpad z hotelu Gerald?
To je vše?
Tyhle pytle?
Jo. V zelených jsou odpadky z pokojů
a v bílých je odpad z kuchyně.
Sophie a já projdeme pokoje.
Sandrine a Lucie
projdou odpad z kuchyně.
Hledejte jakékoliv spojitosti mezi McClarenem a Barrosem.
Co?
V odpadcích z kuchyně budou zašpiněné ubrousky a použitá brčka.
Na pokojích budou i odpadky z koupelny, například kondomy a zubní nit.
Kondomy. Paráda.
Pokoje jsou horší.
Jo, radši bych dělala kuchyň.
Já taky.
Střihneme si?
Na tři.
De Champlain 77.
Máte povolení k výslechu amerického občana Dennise McClarena.
Ahoj, Myno, tady máma z Chicaga.
Jako první věc jsem tu zjistila,
že nikdo nemluví anglicky jako v DuoLingu.
Zákazník jsem já.
U objednávání snídaně jsem byla nedočkavá
a jídlo jsem nedostala,
prostě jsem odešla.
Pracuju tu. Vy kde?
Mám mít příkaz k místnímu přístupu.
Oranžový příkaz ke spolupráci.
No, připravili jsme ho,
ale neposlali, vaše modrá výstraha
pro přístup byla zamítnuta.
MODRÁ VÝSTRAHA
Aha.
Dobře, teď vám ten příkaz mohu poslat.
Nemohla byste mi ho jen předat?
Za 90 minut letím do Milwaukee.
Je to v poště, tam to nikdy nenajdeme.
Je oranžový příkaz oranžový?
Je.
-Tím by se to mohlo zjednodušit. -Možná.
-To je on? -Nejspíš. Ano.
Upřímně? Ředitel Interpolu
Carlson Sohns řekl, ať to tady pohřbíme.
Takhle zdržujeme pořád,
když jsme vytížení.
Nečekal, že tu modrou výstrahu dostanete.
Díky, viděla jsem.
Nevím, co mám dělat teď.
Volala jsem Carlsonovi, před pěti hodinami odjel na squash
a už se nevrátil.
Nechci naštvat šéfa a dát vám něco,
co mám odeslat později.
A já nechci naštvat šéfa
nedopadením toho vraha.
ORANŽOVÝ PŘÍKAZ KE SPOLUPRÁCI
Tak ve dvě.
-Harbaugh. -To by šlo.
Nepochybujte.
Jaderný Írán není výzva, která může být zažehnána.
Ohrozí budoucnost Izraele, bezpečnost zemí v Zálivu
a stabilitu celé ekonomiky.
Může zde způsobit jaderné vyzbrojování
a rozpad dohody o odzbrojování.
Je tady. M
Proto koalice zemí
obviňuje íránskou vládu.
A proto Spojené státy udělají vše,
aby Íránu znemožnily získat jaderné zbraně.
Připravil jsem transfer peněz
pro kandidáta, který bude proti jaderným zbraním.
3. ÚNORA 2017
Ale předal jsem je
nesprávnému muži.
A ten muž tehdy ty peníze využil
k najmutí specialisty,
který jejich plán dostal do finální fáze.
V květnu roku 2012
jsem byl v situaci, kdy jsem mohl Írán vyzbrojit jadernými zbraněmi.
Budou vás svádět nová prostředí.
Nové objevy.
Nové podněty.
Ale vaše zákazy a omezení jsou neměnná.
Stephenovu rekonvalescenci jsme zkusili zosobnit.
-Ano. -Naplánovat jeho cvičení
-například podle jeho oblíbeného filmu. -Dobře.
Toto cvičení nám komplexně ukáže,
jak na tom Stephen prozatím je.
Zahrnuje vzpomínání, motoriku a funkce posloupnosti.
-Cvičili jste to u oběda? -Ano.
-Jo? -Ano.
Dobře, tak jdeme na to.
Chce mě vyslechnout zítra.
Přijdu o střílení kačen.
Někoho jako Denon bereme střílet do mokřadů.
Je to zábava. Měl bys jít.
Ve firmě je to takový zvyk.
Jo.
Ne.
-Proč? -Nechci střílet ptáky.
Hej, poslyš.
Zaměř se na tu výpověď, je to...
-Je to vážný. -Jo.
-Láme se tu chleba. -Jo. „Láme se tu chleba.“
Přijď ke mně na večeři, připravíš mě.
Denon, za deset.
Harbaugh.
MÍSTNOST HARBAUGH
Víte, kdo to je?
Galvanized United.
-Leslie Claret. -Samozřejmě. Co s ním?
Toto je Leslie Claret.
Jste Leslie Claret?
Před milionem let.
Zakladatel Galvanized United.
Před milionem let. Tohle je John Lakeman.
John nás provede naším teroristickým instalačním programem.
Pracujete na projektu takového...
takového rozsahu?
Toto je zakládající divize v McMillanu.
Sleduji to, ale nevedu to,
nejsem přímo na místě...
-Protože jste Leslie Claret. -Ne. Děkuji.
Ne. Protože jsem starý.
Každodenní záležitosti řeší naši mladíci.
Johne, jednoduše pojď na to
a popiš jim ten teroristický plán.
Jo. Lidi...
Hej. Jdeme na to.
Takže...
Jdeme na...
Začneme u provizorních podpěr.
-A sakra. -Co?
Jsme bez mřížek.
-Cože? -Nemůžeme filtrovat.
Nikdy v průběhu toku.
Pardon, ale to bylo jasné.
Nezpracováváme a nefiltrujeme s mřížkami a podpůrnými procesy.
Nevadí, to není neobvyklé.
Asi je to moudré.
Johne, vyhoď filtrační plán z tohoto týdne a vrhni se
na základy systematizované nefiltrační difúze.
Dáte nám chvilku?
Jen chci...
Nerad překročím...
Chci to probrat s Lesliem,
abychom v průběhu nenarazili na neudržitelné...
nebo nedostupné produkty.
-Ano. -Beze všeho.
Leslie, můžeš se toho chopit?
-Nechci... -Co nechceš?
Má to být přefiltrované.
Klid. Je to jeden na jednoho.
-Nejsem... -Jeden na jednoho.
Na návrh o nezpracované filtrační lince nejsem připraven.
-Omlouvám se. -Johne, co to sakra je?
To znáš zpaměti. Jeden na jednoho, kámo.
Poslyš. Byl jsem najat k řízení divize
a tvým úkolem je být mi k ruce, v čemž jsi seriálně selhal.
Jsi mi přítěží
a narušuješ velmi důležitý řád
a způsob fungování McMillanu.
Náš způsob. Jeden na jednoho.
Dobře.
Udělám to sám.
Odvedu práci za juniora,
která by se ke mně v tvém věku nedostala.
V tvém věku jsem řídil firmu, ne zasranou divizi.
Protože mi na všem záleželo, díky čemuž jsem byl dobrý.
A tobě?
Tobě nezáleží na ničem, synku.
V pondělí zveřejníme členy cestovního týmu.
Ani se nemusíš dívat, Lakemane.
Lucembursko. Ano.
-Kdy? -Zítra.
-Mám něco s Eframem. -Je mi líto, ale letíš.
Víme, že se tam děje něco vážného.
Ta fyzikova žena je z přísné sekty.
Bez mužského doprovodu domov nikdy neopustila.
Koupila si letenku do Lucemburska.
Jednu, bez doprovodu.
Jede si pro ty peníze.
A...
A co?
Musíme...
-Co mám dělat? -Pomůžeš Johnovi.
Jo. No samozřejmě.
-Poletím, jen... -Proč se zdráháš, synu?
Co? Ne. Nezdráhám se...
Alice se mě ptala, co John dělá,
a došlo mi, že to vlastně nevím.
Tak jak můžu...
Nemáš na to lidi? Trénované lidi?
Budu toho po tobě chtít hodně.
A taky budu chtít, aby ses přestal vyptávat, Edwarde.
Sbal se.
Jo.
Dobře, tati.
Další zastávka, letiště.
ALEXANDRIE, EGYPT
Kuchyně. Vzadu je bazének. Klasika.
-Promluvíme si tady. -Dobře.
Hodinu nebo víc, otevřeně.
Co si tvá žena myslí, že přes hodinu
v garáži děláme?
Řekl jsem, že cvičíme.
Měli bychom vzpírat,
je to slyšet v kuchyni.
Jak dopadla ta prezentace?
Posral jsem to.
Co teď?
Musíme jít střílet.
Lézt mu do zadku. Lesliemu.
Já si to nějak vyřeším, jo?
Ta zítřejší výpověď, už jsi někdy byl u výslechu?
Nebyl.
Nekašlej, neškubej se a nedotýkej se obličeje.
-A neříkej pravdu. -Jo.
Budou tam dlouhé pauzy, bude se tě snažit vystresovat.
Stresuje tě něco?
Obyčejně je to třeba hlad nebo...
-kofein. -Dvojčata.
-„Dvojčata“? -Jo, trochu mě děsí.
-Znepokojují mě. -Na to řeč nejspíš nepřijde.
Tati, máma říkala, že večeře bude za 45 minut.
Dobře. Dík, holky.
Super, 45 minut, stihneme nohy.
Musíš jít na tu střelbu.
Všichni se opijí, skamarádí.
Všichni jsou v klidu.
Jdi. Získej si Leslieho.
Máš jiný plán?
Můžu ti něco upřímně říct?
U potrubí jsi k ničemu.
Pokud budeš na nic u potrubí a nepůjdeš střílet,
nebudeš pracant firmy.
Leslie mě nejspíš vyhodí.
Leslie ne. To dělá LaCroix.
Dělá to vždycky. Je to dobrý vůdce.
Vyhodí tě Lawrence,
ale Leslie osobně ne.
Musíš jít střílet.
Tak to vidím já.
Ujasnil sis, jak to bylo? Na zítra?
Johne, možná si myslíš, že jsem nudný, normální, to je fuk,
ale nejsem hloupý. Vím, jak je to důležité.
Nechci střílet kačeny
Zajistit zbraně. A nekrmte psy, ano?
Jak je, Richie Richi?
Jdeme do mokřadů. Najděte si parťáka.
A snažte se nepouštět zbraně.
Jo, Richie Richi?
Leslie?
Možná bychom mohli strávit nějaký čas spolu.
Můj parťák je Icabod. Takže ne.
Jaké je tvé příjmení?
-Petere? -Icabod.
To je...
-To není přezdívka? -Ne.
Dobře.
Proč sis to myslel?
Johne?
Dáte si vodu?
Proč?
K pročištění hrdla.
Na kašel.
„Kašel“? To se nepočítá.
Ještě jsme nezačali.
Pak kašlat nebudu.
A jak to víte?
Mám silnou sebekázeň.
Dobře. Tak začneme.
Třicet let. To jsem nikdy neviděl.
Jo. Je to divný.
Desetimístné číslo pojištění.
Jo.
-Chceš ho zavolat? -Jo.
Do Lucemburska jste přiletěl jedenáctého?
-Ano. -Co jste si myslel?
O čem?
Lucembursku.
Je... Líbilo se mi.
-Líbilo se vám? -Ano.
Líbilo se vám, že vás tam někdo bodl?
Ne. Tahle část ne.
Tak jaká?
Prostě...
Ty hrady a tak.
Vychlazené, Leslie?
Ne, mám své vlastní.
-Leslie? -Jo.
Chtěl jsem ti říct,
že respektuju, jak divizi vedeš.
Skvělý. Díky, synku.
Popište okamžik těsně před tím pobodáním.
Šel jsem.
Byla fakt tma.
Přede mnou stála osoba.
Na Chantelaine?
Na Chantelaine.
A díval jsem se do mobilu,
vzhlédl jsem a zdálo se, že mě chce obejít.
Strčil mě a já řekl: „Hej, kámo, dávej pozor!“
Uhnul vlevo, ale já pak bohužel
uhnul vpravo, on taky a pak jsem mu najednou
stál v cestě a musel si myslet,
že ho chci zastavit, a najednou...
jsem měl díru v kvadráku.
Bodl vás?
Ano.
Ano. A šel jsem
do nemocnice a pak na večeři
a pak na pokoj a pak jsem cvičil.
Pokud ho chceš vyhodit, klidně.
Udělám to odpoledne.
-Ale... -Jo. Nepřišel na tu večeři.
Jo. Posral tu večeři...
Jo, řeknu mu to na loďce.
Kam jste měl namířeno, když vás napadli?
Šel jsem,
kochal jsem se památkami,
vašimi hrady, s kamarádem Johnem.
„Johnem“?
Lakemanem.
Poslední vycházka. Pak končíme.
-Dobře. -Richie Rich, západní mokřady.
Vy máte východ a jih.
Najděte si parťáky.
Johne?
Půjdeš se mnou?
Jo.
Dobře.
Díky, Johne.
A kam šel váš kamarád?
Šli jsme spolu.
Ale nebyl s vámi, když vás bodli?
Ne.
Proč jste se rozdělili?
Asi se šel připravit na schůzku.
Kam?
To nevím.
Nejspíš zpátky na pokoj.
Volal jste v době vašeho napadení někomu?
-Ano. -Hm. A komu?
Mé milující ženě.
Její jméno?
Nemůžu... Zatraceně!
Co to... Audrey.
Kriste. Audrey McClarenová.
Omlouvám se.
Mohl byste mi něco napsat na kousek papíru?
Sedmdesát sedm,
De Champlain.
Jsem tu kvůli ubodání druhého muže
několik bloků od vás.
Ten stejný večer,
ve stejnou hodinu,
s podobně velkými zraněními.
Takové útoky jsou v Lucemburku ojedinělé.
-O tom nic nevím. -To mě překvapuje.
Druhý den jste četl naše noviny.
Bylo to na první straně.
V ranních novinách.
Myslel jsem, že nevím nic dalšího.
Ano, o té vraždě jsem slyšel. Vzpomínám si,
že to řešil někdo v hotelové hale,
a noviny jsem četl
ve snaze zjistit něco víc o útoku na mě.
Mohlo tam být objasnění, ale nebylo.
Nebyla tam fakta,
která by mi pomohla pochopit,
co se mi stalo.
Děkuji vám.
To je vše.
Díky za váš čas a pomoc s vyšetřováním.
Mrzí mě, že jsem nepomohl.
Nejsem odtud, Johne.
Jo.
Z Montrealu.
K potrubí jsem se přiženil.
Ale byli jsme opravdu úspěšní,
protože jsem přijal dobré lidi
a nechal je řídit a vést naše divize.
Super.
Jo. Je to super.
Nedržel jsem zbraň,
než jsem přijel sem.
Vážně. Vlastně jsem
nikdy nezabil ptáka, co jsem tady.
Můžeš si tu užívat i jiné věci.
Baví mě dívat se na Lori.
Často.
Je to takový můj koníček.
-Jo. -Znáš ji?
Je tu se svým přítelem.
Dickem.
Jo.
Měl jsem pár piv, měl bych přestat mluvit.
-Dobře. -Asi ji miluju.
Jsem si tím jistý, ale ani se na mě nepodívá.
Před stisknutím spoušti mám strach.
Držím ji nerad, smrdí a je to nefér.
Jedna věc by byla střílet
na zvířata, pokud bys zbraně vymyslel.
Ale pokud si je koupíš v obchodě...
To je toho, co?
Ale stejně...
Co stejně?
Rád bych jednou zastřelil ptáka.
Když se cítím optimisticky, mám pocit,
že mě Lori prostě nikdy nezvažovala.
Jsme z rozdílných světů.
A to si pak říkám, že když zastřelím ptáka
na nějaké téhle střelbě,
mohla by si říct: „Lawrence není z jiné planety.
„Umí si ušpinit ruce.
„Hej, koukni na něj.
„Hej, pojďme se hned milovat.“
Ale nikdy nic nestřelím.
Její přítel se mi otevřeně vysmívá, což mě od Lori
vzdaluje stále víc.
Johne, Leslie říká, že máš problém se v McMillanu
uchytit.
Na této společnosti mi záleží, proto jsem tě pozval na tuto
loďku, abychom zjistili, proč to nefunguje,
a možná přišli na to, jak se rozejít v dobrém.
Tím myslím tvůj odchod z McMillanu.
Mám Jacka.
Hej, to čumíte, šmejdi!
Dostal jsem je. Byly tak 300 metrů daleko.
Možná ne 300, ale kámo, byly fakt vysoko.
-Páni... -Vlastně jo.
Proč má auto, když má na náklaďák?
Dva výstřely, dvě kačeny.
Líbí se ti to? Ty tupej zmrde?
Jo, líbí. Miluješ to.
Stejně jako já...
miluju tuhle společnost
a vás a taky tohohle týpka. Pojď sem.
Mí muži. Pracanti McMillanu.
Jste připraveni na zábavu v Lucembursku?
Lakeman tam nepoletí.
O tom nerozhoduje divize, Leslie.
O tom rozhoduje vedení a jo, poletí.
Něco v něm je.
Pojďte sem, pracanti McMillanu.
Nevadilo mu to.
Půjdeme, až přijedu.
Máš mu přivézt sněžítko.
Dobře.
-Zavolám ti odtamtud. -Proč?
Jen abych vás zkontroloval.
Dobře.
-Dobře, zatím. -Zatím.
Projdeme to znovu?
Vše, co potřebuješ...
...abys to v Lucembursku zvládl.
Jen 170 000 dolarů,
devět lepících pásek
a vysílací rozvrh anglického fotbalového týmu
Jaywick Sands.
Jo.
A hodila by se mi sem židle.
Jo. Děláme na tom.
Tak jak to šlo s Brazilci?
Dobře.
Umí džu-džitsu, co, Johne?
Johne?
Co?
Nebo snad ne?
Ano.
Vidíš?
Neplýtvám tvým časem, kámo.
Jsem v týmu A.
Johne, šlo to dobře.
Na tebe se ptala jen jednou.
Kam jsi pak šel sám.
Odpočiň si.
Zítra musíš přes letiště propašovat 170 000 dolarů.
Díky, že jste ho sem pustili.
Pes s prací je vítán.
-Pes s prací? -Jo.
To zní hezky.
Jo.
Zlato, ten je tvůj?
Trávíme spolu čas.
Trochu vím, co dělají. Jsou to HNOV psi.
Co to znamená?
Hladoví, naštvaní, osamělí, vyčerpaní.
Pro oběti traumatu nebo závisláky,
co to neustojí.
Když jsou HNOV, všechno z toho,
neustojí to.
Tihle psi to dokáží vycítit.
Uklidňují páníčky, když musí spát,
a dávají najevo, když potřebují jíst.
Měl bys ho vrátit tomu, s kým má být.
Jo.
To bych měl.
Tak pojď.
Kreativní dohled Ludmila Vodičková ýt.