Mozart a dzsungelben
Beszélhetnénk.
Bocsi, fáj a fejem a zenétől.
Uram, elnézést!
Elnézést?
Igen, a zenét. Kérem! Lejjebb venné?
Még, még még. Igen.
Nem muszáj mennünk.
Azt hittem, van kedved.
Volt is. Van kedvem.
Meg már megszervezted.
Szerintem imádni fogod.
A teázás is egyfajta művészeti forma.
Elképesztő...
Minden kis részlete, tényleg... Hihetetlen.
A legenda úgy tartja, hogy volt egy Daruma nevű szerzetes,
aki hét éven át ült éberen, majd egy nap elaludt.
Annyira mérges volt,
hogy levágta a szemhéját, ledobta a földre,
és ebből nőtt ki a teanövény.
Beszélhetünk másról is.
Oké.
Nem tudom, mit csináltál tegnap este.
Igaz.
Tényleg van miről beszélnünk.
Maestro DeSousa?
Miss Aki vagyok, a tolmács. Kövessenek!
Mindent előkészítettünk önnek és vendégének.
A japánkerteket az utolsó részletig megtervezik.
A moha színeit, a tó alakját, a sziklák állagát.
A tájat miniatűr formában látjuk,
ami segít eltűnődni az élet mulandóságán,
segít, hogy befogadjuk és értékeljük a szépséget,
ami a boldog élet alapja.
Én még sosem csináltam ilyet.
Van bármi, amit érdemes tudni egy teaszertartásról?
Vizet forralunk, teát készítünk, megisszuk. Ez a szertartás lényege.
Mondtam, hogy elég vad lesz.
Ő Mrs. Kimura, a teishu.
A családja sok-sok generáció óta végez teaszertartásokat.
Kezet és szájat mosunk, megtisztítjuk elménket és lelkünket.
Kérem.
A teaszertartás minden eleme
harmóniát, tiszteletet, tisztaságot és nyugalmat áraszt.
A tea művészete igen egyszerű.
Leterítjük a szenet, ami melegíti a vizet,
a virágokat úgy rendezzük el, mint a mezőn,
és a jelenlévőknek szenteljük figyelmünket.
Aztán közösen elfogyasztjuk a teát.
Ez összekapcsolja az embereket,
és a köztünk lévő falak leomlanak.
A buddhisták szerint ez a szenvedésünk fő forrása.
A macskaajtón keresztül megyünk be?
Az ajtó azért kicsi, hogy mindenki egy szinten legyen, mikor teázni jön.
-Ne érjenek a fekete sávhoz! -Miért?
Ha egy nindzsa rejtőzne a ház alatt,
a fekete sávokon fel tudná szúrni a kardját.
A teaszobában mindig van egy alkóv,
ahová egy kalligráfia és az évszak friss virágjai kerülnek.
Kérem, üljenek le!
Ezt a tekercset Mrs. Kimura erre az alkalomra választotta,
az áll rajta, "Ichi go ichi e."
Azt jelenti, "Egy élet, egy lehetőség."
Legyünk ott egymásnak,
és figyeljünk oda erre az élményre.
Kérem, vegyék le az ékszereket!
Hogy ne hívjunk fel magunkra felesleges figyelmet.
Hallják a víz hangját?
Úgy hívják, matsukaze, vagy fenyőszél.
Nem használunk hőmérőt,
de akkor van kész a víz,
ha olyan a hangja, mint a fák közt fütyülő szélnek.
A hagyományos üdvözlet, azt jelenti, szeretném megkínálni teával.
Ezeket az édességeket Mrs. Kimura készítette. Kérem.
Fogják a tányért a bal kezükbe!
Elvághatják a pálcikával, ha szükséges.
Jó étvágyat!
Olyan, mint egy kispárna, egy babaházból.
Nagyon kielégítő.
Ön az első vendég, fogja meg a csészét, és helyezze oldalra.
És mondja a vendégének...
Bocsáss meg, hogy megelőztelek!
És utána...
Vagyis "Köszönöm. Most megiszom a teáját."
"Köszönöm. Most megiszom a teáját."
Kérem, fogja a bal kezébe!
Fordítsa el,
a készítő előtt tisztelegve nem a legjobb részről iszunk.
Adjon hálát, és igyon egy kortyot!
Majd igya meg a többit is.
A végét szürcsölheti is.
Hai Lai!
Ez a tea fantasztikus, igaz?
Végre beszélhetünk.
Nem akarok a tegnap estéről beszélni.
Igen, én sem akarok, nem, nem.
Én a holnap estéről beszélnék.
A holnapután estéről.
És a két hét múlva estéről.
Elég zűrös most az élet,
mégis azt mondom, hogy élvezem,
hogy a pasid lehetek.
Semmi nem tenne boldogabbá. Másra nincs is szükségem.
Nincs szükség erre az őrült "meghalok érted"-szerelemre.
Ugye?
Mert olyanom már volt, és, nem is tudom...
Szeretnék egy kedvesebb, kényelmesebb,
"én vagyok a barátod"-típusú kapcsolatot.
Erre vágyom.
Igen? Az remek.
-Meglepettnek tűnsz. -Kicsit, igen.
Miért?
Nem is tudom.
Azt hittem, engem okolsz, hogy nem nyerted meg ezt a hülye versenyt.
Mi? Nem, nem. Te nagyon támogató voltál.
Igen? Remek.
Azt hittem, olyasmire van szükséged, amit nem adhatok meg.
Örülök, hogy így érzel.
Ki?
Te.
Várj. Ne, Hai Lai!
Ne csináld ezt, mert ez így is elég meredek.
Én nem az igazi Hai Lai vagyok.
Az igazi Hai Lai a teaszobában van.
Én csak a fejedben létezem, azt mondom, amit te akarsz.
Akkor most csak szórakozol velem?
-Légy vele őszinte! -Mindig őszinte vagyok.
Mondd, mire van szükséged az ágyban, hogy nem tudsz egyedül aludni.
Ő is tudja, hogy nem tudok.
Jól kijövünk, sokat nevetünk.
Szeretünk ágyba bújni, Hai Lai, nem igaz?
De igen.
De nekem többre van szükségem.
Mire?
Csak legyünk együtt, te meg én, rendben?
Problémák és dráma nélkül.
Teszik, hogy barát és barátnő vagyunk, nem, Hai Lai?
Hai Lai?
Haver, ezt elszúrtad. Elszúrtad.
Nem mondhatod egy lánynak, hogy nem vagy őrülten szerelmes!
Dehogy, ha jó a kapcsolat, bármit mondhatsz.
-Ez a lényeg. -Pedig kimondta, csak nem figyeltél.
Valami másra van szüksége. Érzem, hogy távolodik.
Eltávolodott, mert idebent
így lehet eljutni oda, ahova akarsz.
Haladnotok kell előre.
De nem akarok haladni.
Nem, én...
Én élvezem ezt a hamleti válságot, egészen tetszik.
Kényelmes vele lenni.
Mi ezzel a baj?
Kényelmes?
Ez a legrosszabb szó egy művész számára.
-Tudod, ideje felnőni. -De ez nem erről szól.
Egy kis válságban vagyok a munkám miatt.
De minden oké. Ne zavarj össze.
Hol a bánatban vagyunk? Miféle rémálom ez?
Ez az elmém.
Épp valami teát iszom. Minden oké. Semmi különös.
Nézd, mondani akarok valamit,
és tudom, hogy a szíved mélyén már sejted a választ...
Egy gyönyörű, bimbózó kapcsolatban vagy,
egy csodálatos és tehetséges fiatal nővel.
De ennél többre is képesek vagytok.
-Nekem jó így, ahogy van. -Így, ahogy van?
Ez a kifejezés egy szög a koporsóban. Haladni kell a korral!
Új élményekre van szükségetek.
Persze, csak akkor, ha elég tökös vagy.
Az vagyok.
Rendben. És mint férfi,
meg kell tapasztalnod, mekkora öröm a karodban tartani a gyermekedet.
Mekkora élmény szeretni, beszívni az illatát, rajta keresztül élni,
akkor is, ha lehet, hogy összeszarja az ujjaidat.
Ezt kívánom most neked.
Én is gondoltam erre. De talán még nem most.
De most. Eljött az ideje.
Te sem leszel már fiatalabb.
Az arcod már kezd ráncosodni.
-Ne! -Csak egy kérdésem van.
Ő is ezt akarja?
Hát persze.
Persze, hogy ezt akarja.
Azt mondják, egy csésze tea maga az univerzum a tenyerünkben.
Igen.
Igen, egyetértek.
Tegye maga elé a csészét!
Ismételje utánam!
Aztán...
Hahó?
Kurvára ki vagyok akadva!
Én akartam megnyerni a versenyt!
Nekem kellett volna győznöm!
Készen állok valami újra! Valami eget rengetőre!
Kurvára eljött az én időm!
Bormámorban akarok fetrengeni, idegen földeken, idegenekkel.
És végre igazán elveszteni a fejem.
Végre én akarok az őrült lenni.
És azt akarom, hogy ne érdekeljen, ha elbaszom valaki napját,
ha az a művészetemet szolgálja!
Mi a franc van? Nyugodj meg!
Istenem, Lizzie, bárcsak tényleg itt lennél!
-Kezdesz megőrülni, haver. -Össze vagyok zavarodva.
Mi a baj? Hiszen rajong érted.
Jól érzitek magatokat. Reggelit csinál neked.
Tanítod és tanulsz is tőle. Mi kell még?
Semmi. Semmi más.
Nem róla van szó, rólam. Elvesztettem önmagam.
Vagy megijedtél.
És most jön a romantikus klisé,
hogy csak egyedül lehetsz önmagad.
Később jöhet majd valaki. Most magamra kell figyelnem.
Miért csak később? Ez a pillanat számít, nem?
-Egy élet, egy lehetőség. -Tudom, tudom.
Van nála dinamikusabb és megnyerőbb ember?
És az említett remek szexről ne is beszéljünk.
Van olyan, akivel erősebb a kapcsolatod,
akivel ennyire szeretsz együtt lenni,
aki így ismeri a zenét és imádja a művészetet?
Erre vágytál egész életedben.
Nincs olyan.
Ideje elköteleződnöd, úgy igazán.
Gyönyörű és bátor lépés lenne.
Igazad van.
Ha túl sokáig vársz, elszalasztod.
Összetartozunk.
Bűbájos gondolat.
De sosem lesz a tiéd teljesen.
Köteleződj csak el!
De tőle ne várd el ugyanezt.
Hidd el, nem vagy az esete.
-Olyan vagy, mint egy párna. -Párna?
A barátnőmmel beszélgetnék.
Neki szenvedélyre van szüksége!
-Egy mélyebb, őrült szerelem tüzére! -Oké.
Amilyen a miénk volt. Vagy még mindig az.
Mire célzol?
Arra, hogy túl félénk vagy.
Nem vagy elég bevállalós.
Kapd be, te nagypofájú seggfej!
Te kapd be!
Ha bajod van vele, akkor velem van bajod!
Ha nem fogadok erőszakmentességet...
Mindig van nálam kés.
Lányok, ne, ne!
Ha még nem vagy elég őrült,
akkor maradj vele, ő majd az őrületbe kerget.
Nézz rám!
Aki veled van, azt mind kicsit megbolondítod.
Ne, Hai Lai, ne is figyelj rá!
Nem, már nem vagyok olyan.
Gyere, el kell mondanom valamit!
Sajnálom, Hai Lai.
Jól ment a verseny, aztán összezavartalak.
Nyerned kellett volna.
Nem, az én hibám volt. Teljesen lefagytam.
Nem akartam ott lenni, és nem figyeltem.
Mindig ez történik velem.
Mindig?
Nem mindig. Csak fontos alkalmakkor.
Most megkérdezzük, "Láthatnám a teáskannát és a teáskanalat?"
Mélyedések és kupacok alakultak ki,
amikor a kanál kiemelte a teát.
Mint a bambusz.
Az erdőben.
A teamesterséget egy életen át tanulják.
Minden történetet mesél el.
Ez most tényleg te vagy, Hai Lai? Vagy csak a képzeletemben létezel?
Tényleg én vagyok.
Annyi mindenen gondolkozom mostanában.
Mintha egy új nézőpont tárulna elém.
És új dolgokat tanulok magamról.
Én is.
Annyi mindent akarok mondani!
Ne most!
Csak maradj itt velem.
Ölelj át!
Még sosem mondtam ezt teljes szívemből.
Szerelmes vagyok beléd.
Én is.
Úgy igazán.
Hallgasd!
Ez a C-dúr versenymű.
Gyönyörűen játszottad.
Mikor először találkoztunk.
Sosem felejtem el.
-Hai Lai! -Rodrigo!
-Mondanom kell valamit. -Van valami...
Oké, te mondd először.
Nem, te.
Nem, te... Oké, akkor mondjuk egyszerre, jó?
Oké.
Egy, két, há, négy...
-Szakítanunk kellene. -Alapítsunk családot.
Még egy mondat, mielőtt elmegyünk.
Azt jelenti, "Elnézést mindenért, ami nem sikerült."
Sajnálom.
Egy élet. Egy lehetőség.
Kreatívfelelős Dranka Anita nért, ami nem sikerült."