Zjevení je v mé mysli a v mých očích.
Nemůžu zemřít, nemůžu zmizet,
protože je to jako energie, která se přeměňuje.
Možná se Wolfgang vrátí jako duch zjevení.
Což je to samé jako zjevení.
Hai Lai, myslíš, že mám dělat Requiem?
Do háje! Vážně bych to s tebou ráda probrala,
ale jdu pozdě do práce a potom mám zkoušku
a potom mám další práci a pak další zkoušku...
To zvonění je nejspíš pro tebe.
Tak si ten telefon nech. Chybět mi nebude.
-Já nechci telefon, Hai Lai! -Nikdo ho nechce!
Když je někdo ve vztahu přehlížený,
měl by něco říct, že?
I když je to před strýcem,
kterého neviděli osm let?
Ano, měl bys něco říct,
ale ne před strýcem.
Nahý opičí zadek na jaře, Hai Lai!
Cože?
-Hádej. -Co?
Volají ti kvůli soutěži dirigentů.
-Chtějí tě slyšet příští týden! -Proboha!
Neřekla jsi mi, že ses přihlásila.
Nechtěla jsem to zakřiknout!
O co jde?
Je to největší soutěž dirigentů na světě.
Změní jí život.
Co se tam píše?
-„FFF.“ -Ano. FFF.
A proč myslíš, že tam Beethoven napsal tři F, Alane?
Protože to chtěl fortississimo.
Protože chtěl rozpoutat orgie.
Chtěl vyvolat bouři radosti a teroru a spontánní kopulace.
Ale to samozřejmě nemůžeme udělat, že?
Ne, samozřejmě nemůžeme.
Protože potřebujeme trubkovou sekci, která fouká jako při apokalypse.
Thomasi?
Ahoj, jak se vede?
Nemohl jsem si nevšimnout, že máte malý problém s jedním válcem.
-Já nic neslyším. -Já mám hodně trénované uši.
Ve skutečnosti jsem dřív,
v 70. letech, jezdil s Liverpool Black Diamond Club.
Měl jsem Vincent Black Shadow. Můžu?
Jasně, do toho.
-No tak, jedeme! Co se sakra děje? -Promiňte!
Bude to jen chvilka.
-To je ono. Můžu? -Jistě.
Alane!
Fortississimo!
Potřebuju strunné nástroje sem ke zdi.
Dobře. Vezměte si věci. Dozadu. To je ono.
Dobře, to je ono, dobře.
Dechy, vy jste v pohodě, ale možná budete potřebovat špunty do uší.
Bicí, můžete odejít.
A co pak budou dělat?
Najděte si, co čeho budete mlátit.
Chcete zvuk, musíte si ho najít.
Eraseface, přivezl jsi bestii. Dorazila.
Čau, s klukama jsme rychle sestrojili tuhle pískací věc.
Nefunguje, ale až na to přijdu, bude to úžasný.
Jdu nevhod?
Vůbec ne, zlato.
Chtějí mě sledovat.
Díky, že jste mě přesvědčil.
Samozřejmě! Mysli ve větším, Rutledgeová.
Dobře, takže oficiálně, nefunguje to vůbec.
Ale přijdu na to, bude to super.
Budou se hráči vůbec vzájemně slyšet?
To netuším.
Možná ze sebe dělám totálního idiota.
To já taky.
Mám čtyři dny a nejsem připravená.
Asi zkusím Shawovou, i když se ji pořád učíme.
Probereme to na mé lekci?
Vím, je to nekonvenční, ale... Jo.
Co je?
Nevím, co říct.
To vám není podobné.
Bjarne Berggren se nervově zhroutil.
Ohryzal si všechny nehty.
Takže potřebovali náhradu na poslední chvíli.
Takže nemůžete...
Promiň, ale nemůžu ti radit.
-Musíš si najít nového učitele. -Koho?
Nevím, ale ať to není lempl a nezničí mou práci.
A nedělej ten kus.
Chci říct, oni jsou „jdi se bodnout, když neděláš Brahmse.“
To je mé poslední slovo.
Kromě...
Jestli tuhle šanci poděláš, nakopu ti zadek.
Dobře, nepodělám.
Každý z těchto kandidátů má rozsáhlé hudební zkušenosti
a byl by extrémně schopným hudebním ředitelem.
Ty jen musíš jednoho vybrat.
-Ty vyber. -Ne, ty vyber.
-Ty. -Já vybrala tři poslední.
Byli skvělí!
Všechny jsi vyhodil.
No tak, Rodrigo!
Děda je tady. Říká, že tě miluje.
A nemotej se kolem Melissy.
Dobře, vyberu.
Není dobrá.
Ale nebudu dělat Mozartovo Requiem. Nebudu ho dělat. Ne.
Rodrigo, uděláš to.
Jak umíte mluvit s duchy?
Díky workshopu na Okultním trhu ve Woodstocku.
Je tu někdo vám drahý, duch, se kterým chcete mluvit?
Ano. Někdo drahý, ano.
Přineste mi něco, čeho se dotkl,
třeba kartáček.
Myslím, že kartáčky tehdy neexistovaly.
Stůl čtyři čeká na mofongos.
-Maestro. -Ano?
Slečna Windsorová toho má moc.
Dobře, Sharon, mohla bys...
Můžeš mi sehnat něco, na co sahal Mozart, třeba kartáček?
S tím určitě pomůžu.
Díky. Díky moc.
Jen jsem chtěla říct,
že všechny moje city k vám jsou pryč
a jsem připravená na čistě pracovní vztah.
Dobře, to je fajn.
-Pomůžeš mi s těmi mofongos? -Ano.
Dobře. Díky.
Glorie, říkal jsem si, co Faurého Requiem?
Je taky dobré, ne? Je to requiem.
Řekl, že chce Mozarta. Je to jediná věc, kterou chce.
Já jsem hudební ředitel, takže si můžu vybrat, co chci.
Jsi v pořádku? Nevypadáš sám sebou.
-Jsem v pořádku. Jak vypadám? -Unaveně.
A trochu nervózní.
Ano, jsem nervózní.
Jsem nervózní, protože mě nutíš dělat...
Cítím se v pasti, totálně v pasti...
Dobře, poslouchej.
-Něco zkusím. -Dusím se.
Budu s tebou jednat jako s dospělým.
Ano, protože jsem dospělý, Glorie.
Jsem dospělý!
Ty sis to způsobil. Ty, jasné? Ty jsi chtěl orchestr mladých.
Říkala jsem, že na to není správný čas.
Fukumoto je pro nás dar z nebes.
Orchestr mladých, budovu, naši budoucnost, všechno dokáže zajistit.
Glorie, chci, aby šly věci jednoduše.
Ale nevím, co se mi právě teď děje v hlavě.
Věřím, že jsi aktuálně ten největší žijící dirigent na světě.
A věřím, že dokážeš tohle město pozvednout.
Pozvednout děti,
jako maestro Rivera pozvedl tebe.
Tak nás nezklam.
Mě, jeho, je.
Ano.
Hej, už jsi vybral?
Ano.
Vybral jsem tebe.
-Ale ne. -Ne, ne.
-Tebe. -Nemůžeš.
-Jdu. -Je nejlepší.
-Ne! Řekni mu to! -Maestro? Něco jsem našla.
Fajn. Leonarda. Je to krásné, trochu pomalé.
Tato záhadná barokní skladatelka
porotu překvapí.
-Super. -Jasně.
Nebo můžeme hrát druhou možnost, Berlioze?
Je to trochu středostavovské, ale víc se to k nim hodí...
-Jo. -Jasně.
-Jo. -Bezva.
Všechno odkývete?
-Ne. -Ano.
-Musíme jít. -Dej vědět, co jsi vybrala.
Tohle je Spiknutí střelného prachu. Už to umím.
Pro tebe! Gratuluju.
Na pití přes den.
Ve městě jsou tři slušní učitelé.
Dva z nich už s někým pracují
a jeden diriguje Stravinského v Himalájích, takže jsem v pytli.
-Máš další možnost, Hail. -Ty neslyšíš,
co říkám poslední měsíce?
Chci zůstat mimo jeho dráhu.
Slyšela jsem tě. Znám slova téhle písničky.
Ale chceš vážně obětovat svou šanci být na olympiádě,
protože nechceš, aby tě lidi soudili?
Nejde o ostatní, jde o mě.
Tak to je možná ten problém.
Hai Lai!
Promiň, že jsem nestihl zkoušku.
Poslyš, pane Přítel, co si myslíš o Leonardě?
Je to moc krásný kus. Proč ne?
-Jo. -Protože uvažuje, že to změní.
Můžeš to změnit, můžeš dělat, co chceš.
Moment, cože?
Hai Lai, musíme do auta a vyrazit na Long Island.
Ráda bych, ale musím zůstat tady a probrat celou západní hudbu
a najít, co mě vystihuje.
Věř mi.
Tam, kam tě vezmu, najdeš, co hledáš.
No tak, pojď.
-Lizzie, můžu tu nechat kolo? -Jo.
Člověk, za kterým jdeme,
se jmenuje Morton Norton...
Norton Morton.
Je to největší sběratel efemeférních hudebních věcí.
Je to „efemérních“.
„Efemérních“.
A ty potřebuješ Mozartův kartáček?
Něco, na co sáhl.
Ztratil jsem ho, Hai Lai.
Řekl mi, že nemám dělat Requiem.
-To ti řekl Mozart? -Ano.
Ano, a potom zemřel.
Nejdřív maestro Rivera, pak...
Pak Mozart. Jako by mizel můj duch
a já plul bez temné hmoty.
Jen plul vesmírem jako galaxie bez ničeho.
Představuji Rodriga DeSousu a...
-Hailey. -Hai Lai Rutledgeovou.
Hai Lai Rutledgeovou.
Má duše byla přenesena do nebeské říše.
Jenom, Mary Beth, má to znít disharmonicky, ne znetvořeně.
Znovu od začátku.
Maestro!
Ano, vy jste největší sběratel hudebních efemeférií?
Že by?
Nebo vám připomínám někoho jiného?
Připomínáte mi Carla Gesualda, skladatele z 16. století.
Ale jen trochu, ne moc.
Musím říct, že v jeho kůži se nejvíc cítím sám sebou.
Nebyl to taky ten skladatel, který zabil svou ženu?
To je strašná, zlá pomluva. Nikdo to nedokázal.
Neběžel po ulici pokrytý její krví?
Tohle jsou skutečné Paganiniho struny?
Testoval jsem stáří vláken.
Rozhodně pocházejí z 19. století ze severní Itálie.
Ale jestli jsou opravdové nebo je to šikovný podvrh,
to nedokážu říct ani já.
Stejně jako vy, maestro DeSouso.
Už dlouho se s vámi toužím setkat.
Tohle je mimochodem rozhodně Beethovenovo naslouchátko.
Proboha, ano.
Pane Mortone Nortone, jsme tu,
protože maestro opravdu zoufale potřebuje něco velmi důležitého.
-Ano. -A...
Tyhle věci se stávají.
Můžu vám je ukázat, ale to je všechno.
Snad se nepopereme.
Podařilo se mi naladit sání na A.
A tenhle mikrofon
vedu před některé pedály k mému pultu...
Dobře, ještě trochu zapracuj na tónu.
A musíme to dostat k E.
Tady je má další nádherná bestie.
Co to sakra je? Jela jsem třemi vlaky.
Já vím, poslyš. Potřebuju dneska hráče. S velkým srdcem a velkou odvahou.
Žádné peníze, žádná sláva a nevím, co to udělá se zápěstím.
Do háje. Jsem tvoje.
Zaplatíš mi taxík domů.
Zbožňuju tě, Cynth.
Vaše kalabasa z dětství.
Sako, ve kterém jste debutoval.
Pramen vlasů.
Ano, jsou moje.
Přivezla mi je La Fiamma, než se vrátila do svého útočiště.
Tak smutné.
Útočiště?
Poslyšte, vidím, že jste oba rozrušení, a rozumím tomu.
Lidé zjistí, že vlastním jejich věci, a chtějí je zpátky.
Vaše jsem obstaral jen jako spekulaci.
Kdo ví, jestli někdy budou mít nějakou cenu?
Co tím myslíte?
Chci říct, že bych byl ochotný smlouvat.
Kolik jste za to dal?
Kvůli tomu tady nejsme.
Hledáme něco Mozartovo.
Proč, chcete se za něj převlékat,
přítelkyně důležitější než papež?
Úchylné.
Možná, když budu mít chuť.
Dobře. Doporučuji.
Je privilegium vybrat si, v jakém čase budete žít.
Přítomnost se mi tak hnusí.
Proč Mozart?
Dobře.
Znáte to, když s někým mluvíte a on vypadá, že je s vámi,
ale ve skutečnosti tam není a pak zmizí?
Ztratil jste svou múzu.
On je spíš kretén než múza.
To spousta z nich.
Kam chceš dát publikum?
Kamkoli se vejde.
Bože, tak nervózní jsem nebyl
od chvíle, kdy jsem na peyotlu hostoval v The Dick Cavett Show.
To nic, neboj se, zlato.
Všichni se tu chtějí bavit.
Cože?
Ona s tebou hraje?
Kdo? Jo. Cynthia.
Jsem si na 93 procent jistý, že to nevybuchne, když na to sáhneš.
-Ale jestli jo, předem se omlouvám. -Omluva přijata.
Viděla jsi Hailey? Máme tu schůzku.
Ty jsi Eraserhead.
Eraseface.
Promiňte, nechci být nepříjemný, jen...
Zahraješ v mém klubu v Bushwick?
Jsem zamluvený asi na čtyři roky,
ale děkuju, že mi fandíš.
Já ti nefandím.
Totiž, děláš to fajn.
Ale já jsem zoufalá, potřebuju prodat lístky, tak řekni ano.
Jo, dobře.
Skvěle!
Proč jsi souhlasil?
Asi mám rád ženy, které se mnou jednají s opovržením.
Tohle jsou housle, které patřily Mozartově sestře Marii Anně.
Bratr mi je ukradl.
-Ahoj. -Hai Lai.
-To je skvělé, moc pěkné. -Ano.
A pak na ně hrál celou noc, aby mě mučil.
Lisztův psací stůl.
-Bartókova nezapálená cigareta. -Nevidím kouzlo.
-Čajkovského miska. -Asi bude smyslný.
Bedny z ruského baletu. Ani nevím, co je uvnitř.
Je aspoň dobrý v milování?
Ano.
-Co jste říkala? -Že to tady vypadá úžasně.
Potkáme se na damentoilette.
Teď musím jít na záchod.
Jsi v pořádku, Hai Lai?
Jo.
Vítej v dámském pokoji ženských efemérních záležitostí.
Strašný název, že ano?
Hailey Rutledgeová, to je Isabella...
Isabella Leonarda. Zrovna diriguju jedno vaše dílo.
Já vím, slyšela jsem. Žehnám ti, mé dítě, žehnám ti.
Vím, co hrajete.
„Die Nonne“, „Jeptiška“.
Napsala ji Fanny, ale slávu za ni získal Felix.
Odpusťte, že nevstanu, Fräulein.
Ale jak můžeš vidět, jsem v jistém stavu.
Fanny Mendelssohnová.
Na střední jsem slyšela přes 100 vašich...
Napsala stovky dalších. Samozřejmě nikdy nebyly publikovány.
Je to...
Moje taktovka, ano.
Když jsem byla dítě, přišly do módy.
Ale já samozřejmě žádnou neměla, tak jsem si ji vyrobila.
Abych mohla snít.
A co tu děláš, Fräulein? Touláš se po tomhle zaprášeném panství?
Vlastně budu soutěžit na soutěži dirigentů
a chci vybrat hudbu.
-Můžeš dirigovat? -Můžeš soutěžit?
Řekni nám všechno.
Mozartova posmrtná maska.
Vytvořená hodinu po jeho smrti.
Získal jsem ji
v roce 1991 z rakouské Národní knihovny.
A tohle jsou stránky z Requiem.
Většina úvodu je samozřejmě dokončená,
ale pak se ztrácí a prostě končí.
Jako on.
Lze si je půjčit?
Vy odvážný tuřínku.
Prosím. Jedna žena v Bronxu
mi řekla, že jí mám přinést něco, čeho se Mozart dotýkal.
Že ho dokáže přivést ke mně.
Drahý hochu.
Nepotřebujete ženu v Bronxu.
Mluvíte k mistrovi.
Můžete mi to vzadu přivázat?
Nebo Berlioz, který je trochu bezpečnější.
„Bezpečnější“? Bezpečnější jako jízda na křídlech ďábla.
Ještě je tu dílo Caroline Shawové
a ona fandí různým divným věcem, jako je hrdelní zpěv
nebo zvonky z železářství nebo květináče...
„Květináče“?
Co to je?
Blumentopfe.
Myslela jsem, že budeš dělat moje Vivace.
Měla jsem takovou radost. Nikdo to nehrál přes 300 let.
Musím zvážit všechny možnosti.
Isabellin kus je moc krotký.
„Krotký“? Ve své době jsem byla rebelka.
Jsi žena, už tím jsi jiná.
Vyber si kus, který budou akceptovat,
a vyhraj to, pro nás, které jsme nikdy nedostaly šanci.
Řekni mi víc o té Caroline Shawové.
Dobře, dala mi dílo, které pojmenovala „Ahoj“.
Je to o jejím přání
zdravit se navzájem s explozivní radostí a opravdovostí.
Jako vulkán štěstí a smutku, nebo jako vesmírná loď.
Vy netušíte, co to je.
Vesmírná loď vás vezme ke hvězdám,
a odtamtud můžete vidět všechno.
Když o tom mluvíš, mění se ti výraz.
Jsem už unavená z dělání přijatelného.
Chci dělat něco jiného.
Na téhle soutěži
není ve tvých rukou, jestli vyhraješ nebo prohraješ.
Zahraj hudbu, která je navždy změní.
To se mi líbí.
Myslím, že moje hudba by byla dobrý kompromis, nemyslíte?
Moje taktovka.
-Vezmi si ji. -Ne, Fanny, nemůžu.
Proč? Jemu chybět nebude. Nikdy sem nechodí.
Nezajímáme ho, protože mu nevyděláváme peníze.
Vezmi si ji, Fräulein. Pro štěstí.
-Vezmi si ji. -Vezmi si ji.
Vezmi si ji.
-Vezmi si ji. -Vezmi si ji.
Takhle Gesualdo mluvil s duchy.
Vzal si amulet.
Kanál mezi světy živých a mrtvých.
Povědomý objekt, uzavřený v knize kouzel.
Začněme.
Do prdele.
Teď fakt nevím, kdo je víc sexy.
Wolfgangu?
Gesualdo?
Nortone Mortone? Mortone?
Je blízko.
Ale mám problém navázat spojení.
Zeptejte se ho!
Proč nechce, abych dělal Requiem?
Protože jste ho nikdy neposlouchal, vy zrádče.
Říkal jsem, že je kretén. Kretén.
Říká: „Jestli myslíš, že já jsem kretén,
„počkej, až potkáš toho druhého.“
Jakého druhého?
A je pryč.
Oni s vámi musejí chtít mluvit.
Je to jako svádění.
Jaký druhý?
Glo, řekni mi pravdu. Co tomu říkáš?
Co můžu říct? Byla to nádhera. A naprosto překvapující.
A vůbec nevím, co očekávat dál.
Což je skvělé.
-Nelíbilo se ti to. -Vůbec ne. Vůbec. Víš...
-Jistěže ano. -Ne.
-Nelíbilo se ti to. -Ještě to zpracovávám.
Musíš mi dát chvíli.
Máš, co jsi potřeboval?
Ne.
Nemyslím.
Pustím se na nejistou půdu
a řeknu, že myslím, že Mozart a další
jsou tvou součástí.
Trápíš se kvůli Requiem z jiných důvodů.
Tvůj maestro zemřel.
Nebyl jsi na jeho pohřbu.
Ano.
Jsi na mě moc hodná.
Všichni jsou na tebe hodní.
Ne, ne jako ty.
Poslyš, Thomas mi nepomůže.
-Proč? -Protože bude tu soutěž hodnotit.
Tak jsem si říkala, jestli bys mi nepomohl ty.
Já? Jako učitel?
A přítel?
Seženeme ti různé čepice, abychom viděli rozdíl, ale jo.
Dobře, ale není to až moc na mojí oběžné dráze?
Myslím, že to ty půjdeš na mou dráhu.
To se mi líbí. Ano.
A budu dělat Shawovou.
Shawovou?
A jestli je to moc, jsem i já.
Samozřejmě, Hai Lai. Shawová je dobrá.
Ano.
Slyšela jsi to?
Vrátím se.
Wolfgangu?
Johanne Sebastiane?
Rodrigo DeSousa.
To jsem já. Pan Úsměv.
Třpytkový guru.
The Candelabra Kid?
Liberace!
Kde je Wolfgang?
Pryč, a ještě že tak.
Vy dva jste neměli nic společného.
Zatímco my dva jsme spřízněné duše.
-Ne. -Ano.
-Ne. -Ano!
Tak například oba milujeme osvětlení.
Ne!
Velké finále.
Kreativní dohled Tereza Němcová lení.