Mozart în junglă
- Ce-s astea? - Lucrurile mele.
- Credeam că ești minimalist. - Nu, Hailey, sunt maximalist.
N-aveam unde să îmi pun farfuriile, dar acum am.
Am o casă cu iubita mea.
Ții minte că ai spus că plătești chirie?
Da, Shawn. Am să plătesc chirie.
Nu, jumătate de chirie, jumătate din a mea.
Bine, jumătate. Atunci asta e pentru ianuarie.
Cred că aici e februarie și martie, iar aici e mai, iunie și iulie.
Am înțeles cum o să fie.
- Cum de ai marcat aici Rallentando? - Ce? La Ceaikovski?
Da, fraza e prea lungă. Dacă o cânți mai lent, se destramă.
Știu, era o competiție de dirijat și voiam să impresionez juriul, așa că...
- Metru dublu. - Ce enervant ești.
Tu doar pocnești din degete și totul se întâmplă cum vrei.
Iar eu nu găsesc nicio compozitoare care vrea să-mi dea o piesă în premieră.
Uite!
Hailey...
Ăsta e al bunicii mele.
Vreau să îl porți tu în seara asta la concert.
Nu vin la concert diseară. Nu cânt, doar o să te încurc.
În niciun caz, nu... Nu-mi stai în cale.
Tu ești calea mea. Ești calea mea.
Vreau să vii cu mine.
Bine.
Bună.
- Se uită la noi. - Ce mai faci?
Fiindcă ești frumoasă.
- Bună seara. - Bună seara, ce mai faceți?
Da, e iubita mea. Eu sunt iubitul.
E iubita mea. Bună.
Hailey, bună. Nu știam că o să cânți cu noi.
Vii cu noi?
Nu cânt cu voi în seara asta.
Nu?
Da, suntem împreună. Iubit, iubită...
În sfârșit.
- Mă bucur să vă văd. - Și noi.
Bun, putem să vorbim? Doar o clipă...
E Caroline Shaw.
- Unde? - Acolo.
E compozitoarea mea preferată.
Caroline. Să te prezint.
- Ce? Nu. Bine. - Da. Vino.
- Carolina, bună, ce faci? - Bine, tu?
Bine. Ți-o prezint pe iubita mea.
E o dirijoare foarte bună.
- Bună, îmi pare bine. - Și mie.
Ce dirijezi?
Anul trecut, ansamblul meu a interpretat o piesă originală a lui Thomas Pembridge.
Thomas Pembridge. Da.
L-am rugat odată să apară în Roomful of Teeth
și m-a trimis la dracu'. Tu cum ai reușit?
Am lucrat mult împreună.
Este... Îmi e ca un hermano.
- E și profesorul meu. - I-a făcut o favoare.
- Bine, trebuie să plec. - Da.
Sper să-ți placă. O să fie foarte spiritual...
Mi-a părut bine să te cunosc.
Poate bem o cafea împreună?
Ar fi grozav.
Vrei să bei ceva? Ești bine?
- Transpiri, Hailey. - E multă lume
și ai spus de multe ori că sunt iubita ta în fața lui Caroline Shaw.
Fii serioasă. Caroline îmi e prietenă. Ne înțelegem bine.
Da, bine, dar în anumite situații
m-ar ajuta mult să nu spui că sunt iubita ta.
- Ce să zic că ești? Tovarășa mea? - Nu!
Jumătatea mea?
Nu e vorba de cuvânt...
Nu simt că e locul meu aici.
Ba este. Ai venit cu mine.
Bunny, arăți minunat.
A trebuit să mă îmbrac frumos pentru papă. Deși susțin episcopii.
Felicitări pentru revenirea orchestrei.
Da, e minunat, nu-i așa?
- E minunat. - Mulțumesc.
- Scuză-mă, te rog. - Da.
Dră Windsor.
Tronul papal e plin de găuri și căcăței.
Nu-l putem folosi.
Și Delgado tot n-a trimis scenariul pentru noua reclamă.
Sharon, mă bucur că ai revenit, dar lasă-mă în pace. Sărbătoresc.
Și Pavel, rezolvă problema cu tronul.
Ai auzit. Rezolvă problema.
Știu cum e.
De aia trebuie să porți numai negru. Întotdeauna.
Mi-am învățat lecția.
Ești prietenă cu Caroline Shaw, nu?
Da, bem împreună.
Știu că îți cer mult, dar vreau neapărat o piesă a ei pentru ansamblul meu.
- Bună, Cynthia. - Caroline.
- Nu trebuie să fii pe scenă? - Nu pot. Mi-a interzis doctorul.
Dar cânt cu ansamblul lui Hailey. Nu-i spune Gloriei.
Tare.
- Chiar e tare. - Foarte tare.
Da. Cântăm numai lucrări ale compozitoarelor.
Știi ce ar fi frumos? Să cântăm una dintre piesele Carolinei.
Doamne! Ar fi grozav.
Da, vrei să ai o piesă
interpretată de un grup de muzicieni tineri?
Mi-ar plăcea, dar nu am nimic deocamdată.
Bine, desigur.
Bine, trebuie să intru.
Lasă vrăjeala, Shaw. E talentată. Care e problema?
Mi-a spus că pari de treabă.
„De treabă”? E nasol.
Doar că... Nu e sigură.
Din cauza lui Rodrigo, nu?
- N-a spus așa, dar... - Înțeleg.
De acum înainte, nimeni nu trebuie să știe că suntem împreună.
De ce stă papa pe eșarfele mele Hermès?
Ca să rezolv problema găurilor și căcățeilor.
Scuze că am întârziat. Al naibii trafic de papă!
Vreau să-ți spun ceva foarte important.
Visez?
Am lăsat greva în urmă, avem finanțare completă
și cântăm pentru un papă foarte prietenos.
Am ridicat orchestra asta din morți?
Da, la naiba, asta am făcut.
Îmi dau demisia din orchestră.
Bine ați venit!
Mă bucur că suntem aici. Toți, împreună.
E o seară foarte spirituală, nu?
Foarte magică, deci muzicală.
Și aș vrea să dedic această seară
unei persoane foarte speciale,
care mă face să mă simt magic, spiritual și muzical.
Iubita mea deosebită, Hailey Rutledge.
- Doamne Sfinte! - Dumnezeule!
Pentru că merită să fie aici.
Și pentru Su Santidad el Papa.
Mulțumesc foarte mult că ați venit.
V-ați descurcat foarte bine până acum. E foarte bine.
Mulțumesc.
Mi s-a oferit un post minunat la o instituție grozavă.
- LA? San Francisco? - Mai aproape.
Ce-a fost asta?
- Ce? - Nu!
- Ați auzit... - Ce?
O corporație japoneză tocmai a cumpărat Delgado.
Finanțarea noastră.
- Dumnezeule mare! - Ce se întâmplă?
Fugiți!
La naiba!
Da, aveți șobolani, cu siguranță.
Două specii, de fapt.
Aveți șobolani norvegieni în fundație.
Și șobolanii din acoperiș sunt cei care au dărâmat tavanul.
Evident. Sunt șobolani de acoperiș.
Fascinant.
Da, e vina ta. Tu ai făcut asta.
Ai zis că-ți dai demisia și s-a prăbușit tavanul.
Draga mea, dar nu am puteri magice.
De ce vrei să pleci?
Stai puțin, tu ești Șobocască62?
Da.
Eu sunt Șobotip57.
- Nu se poate! - Ba da!
Am acceptat postul de director muzical la Filarmonica din Queens.
Filarmonica din Queens e moartă de zece ani.
Iar eu o s-o aduc la viață.
Bine. Bravo.
Nu vreau să stau într-un birou toată ziua.
Vreau să creez.
Mă bucur pentru tine.
Ai putea fi mai supărată puțin.
O să am timp să fiu, mai târziu.
Doamne, ești sexy în roșu.
De unde vă cunoașteți?
Suntem moderatorii forumului Șobolanii din New York.
- Pentru specialiști în rozătoare. - Daily News.
SFINTE ROZĂTOARE! - ȘOBOLANII DĂRÂMĂ TAVANUL PESTE PAPĂ
La naiba...
Fabulos. Totul e fabulos.
Am fost asigurați că rănile papei sunt superficiale
și că în scurt timp o să funcționăm din nou.
Mai mult, din ce mi s-a spus, suntem proprietarii
unei comunități de rozătoare super-inteligente,
datorită expunerii de durată la muzică clasică.
Dacă n-ai fi amânat întreținerea ca să plătești sala nouă...
Trecem mai departe.
Delgado a fost cumpărată de Fukusoft Corporation
și mă întâlnesc cu dl Fukumoto diseară.
O să fim și noi la această întâlnire?
Mă ocup de asta personal.
Parcă sunt șobolani.
Îți bați joc de mine?
V-am păcălit?
Credeați că sunt șobolani, nu?
Domnule Fukumoto. Ce surpriză minunată!
Gloria Windsor.
Betty Cragdale. Primă oboistă.
Da. Eu sunt.
Fostă primă...
Vă așteptam puțin mai târziu.
- O să cadă tavanul pe noi? - E... Rezistent, vă asigur.
Gloria, glumește.
Gloria e cam stresată acum. Dar așa e mereu.
Ce surpriză plăcută! Accentul tău e perfect.
Mulțumesc. Am stat un an la Kyoto în facultate.
Poate noi trei ne putem retrage într-un bar, să discutăm despre viitor.
Rugați-l și pe maestrul DeSousa să vină.
Foarte bine.
Sfinte Sisoe!
Vezi poza asta cu tine?
„Rodrigo DeSousa și prietena.”
O s-o înrămez și o pun în baie.
Când au făcut-o?
Ieri erai cu un fugar din Danse Hause,
iar azi ești „și prietena”.
Chiar sunt mândră de tine. Îmi vine să plâng.
Pot să ți-o fac de mărime mică, s-o porți în portofel.
- Scuze. - Bună! Te admir mult.
Bun, atunci ascultă bine. Nu fi o scorpie. Doar eu am voie.
- Glumeam. - Amuzant.
Repetăm?
Da.
Lumea crede ce vrea despre tine, oricine ar fi iubitul tău.
Treaba ta e să nu-ți pese.
Concentrează-te pe muzică și ignoră zgomotul de fond.
Aș deveni lesbi pentru Cynthia.
Repetiție cu băutură, super.
Bine, se schimbă planul de azi.
- Vrei o bere? - Desigur.
Am uitat să spun că trebuie să plec în 20 de minute.
Am o chestie.
Nu, Ben, nu poți pleca în 20 de minute,
pentru că trebuie să repetăm noua piesă a Carolinei Shaw.
Ți-a dat-o ea?
Încă nu. Dar o să mi-o dea.
Bun. Piesa asta e foarte dinamică. Vreau să rămâneți cu...
National Sawdust a fost de acord să ne găzduiască până avem sala noastră.
Vreau să fii pregătit.
Nu e o sală, ci un spațiu, mai degrabă.
E mai degrabă o cameră. E mică.
Ce naiba?
- Îmi pare foarte rău. - Nu.
Nu, e fantastică.
E o bijuterie. Un microcosmos de măreție.
Slavă Domnului.
Bună ziua. Thomas Pembridge.
O să ne distrăm.
Am să onorez toate angajamentele lui Delgado.
Cu o condiție.
Aș vrea să cânți Recviemul lui Mozart,
cu orchestra orașului meu.
Sunt sigură că maestrul o să fie încântat. Nu-i așa, maestre?
N-am făcut niciodată Recviemul.
Știu. De ce?
E foarte dificil.
A scris-o când era pe moarte și n-a terminat-o,
și eu n-am avut niciodată timp să lucrez la ea.
- Dar acum pare momentul perfect. - Da.
Mai ales că înseamnă că păstrăm finanțarea pentru clădire și orchestra de tineret.
Da, bine, facem. Da, desigur.
Minunat!
Un apel pentru dv., dle.
- Atât vrei? - De fapt, mai e o condiție.
Să ieși cu mine la cină în viitorul apropiat.
Desigur.
Îmi pare foarte rău. Mulțumesc.
Trebuie să plec. E o urgență.
E totul în regulă?
Da, nu e o urgență adevărată. E o urgență artistică.
Pot să plec?
Egon, a fost foarte bine.
Mulțumesc că ai venit.
Nu, eu îți mulțumesc că m-ai invitat. E... Îmi place. E foarte misterios.
Trebuie să îți spun că nu știu să dansez.
- Îmi place să dansez, dar... - Nu-i nimic.
Îți pun câteva întrebări și ne apucăm de treabă.
Bine.
De cine ai fost atras sexual pentru prima oară?
Alessandra. La Fiamma.
- La Fiamma. - Da.
Și când a fost asta?
Cred că aveam opt ani.
Am auzit o înregistrare cu ea din Tosca.
Am rămas complet uimit. Vissi dell'arte.
A fost mai bună decât Playboy.
Arte, Vissi d'arte. Playboy.
Care a fost cea mai intensă relație pe care ai avut-o?
- Ana Maria. Fosta mea soție. - Ana Maria.
Da.
Și care a fost cel mai pasional moment?
Am avut multe.
Dar aș spune că a fost noaptea celei de-a doua nunți.
Eram pe o plută, coboram pe Amazon.
Am început să facem dragoste.
Era un delfin de râu care a venit cu noi
și a devenit sex în trei, iar ei i-a plăcut foarte mult.
Mie nu-mi plăcea așa de mult, dar ea e foarte liberă.
Foarte spirituală, foarte artistică.
Se torturează mult.
Apoi mă torturează și pe mine.
Ce-i asta? Purici? Ce faci? Vreau să văd tortură. Și stop.
E foarte bine.
E cineva nou, nu?
- Hailey. - Da.
Și la concertul pentru papă ai spus că merită un loc acolo.
Ce a vrut să spui cu asta?
Cred că înseamnă că merită totul.
Tot ce e bun.
Când am auzit-o cântând pentru prima oară, parcă ascultam păsări.
Nu așa. Nu... Mai degrabă o pasăre...
Ca o pasăre mamă care regurgitează.
Hrănește puiul și... Știi tu.
Da, frumoasă, dar puțin neplăcută.
Magică.
Patima, da, cânta cu patimă. Da.
Și cine e el?
Tu.
- Eu? - Da.
Mai e o femeie, nu?
Poate cea mai importantă femeie din viața ta.
Mă întreb dacă îmi poți arăta cum ai dirija-o pe ea.
Ce? Doar să...
Pur și simplu? Orice îmi vine în cap?
- Da. - Bine.
Bun.
Bun venit.
Nu. Doamne.
Stați să văd.
Credeți că puteți să intensificați?
Încercați din nou.
Uite care e problema.
Toate marile orchestre au un sunet, iar voi nu aveți.
Ei bine...
Sunt sigur că aveți.
Dar e sunetul lui Beethoven făcut praf din instrumentele voastre!
Atunci spune-ne ce să facem, maestre.
Cântați mai bine!
Îmi cer scuze. Vă rog, iertați-mă.
Vă rog.
Scuzați-mă o clipă.
Doamne.
Salut.
Te simți bine?
Arăți de parcă ai văzut o fantomă.
Am văzut. Tocmai am văzut fantoma carierei mele.
Nu cred că...
Nu.
Nu! Bine.
Uite ce e, ei sunt varză.
Dar nu-i nimic.
Pentru că pot să scot aur pur din varza asta.
Pot să dau un sunet orchestrei.
Eu sunt sunetul.
Haideți. Din nou!
Bun, toată lumea.
Ignorați zgomotul, concentrați-vă pe muzică.
Ce faceți?
Sună bine, nu?
A meritat să încercăm.
Bravo.
Și știi ceva, Caroline?
Bine, ai câștigat.
Poftim. E o piesă nouă.
Bravo. Ai grijă de ea, da?
- Mulțumesc! - Cu plăcere!
De-abia aștept să aud ce faceți cu ea.
Și vecinul meu a sunat la poliție.
Bine, plecăm acum. Mulțumesc mult.
Să mergem.
Mă gândeam că dansul nu e despre Faust.
E despre mine, mai degrabă.
Nu te identifici deloc cu Faust?
A trebuit să fac o reclamă groaznică la taco pentru ultima corporație.
Știi?
Și acea corporație a fost cumpărată de o altă corporație.
Acum mă forțează să fac Recviemul lui Mozart.
Și trebuie să fiu supracomercializat și supraexpus
și eu mă simt secătuit. Îmi vând sufletul.
Și da, într-un fel, mă simt puțin ca Faust,
dar mai degrabă ca vecinul lui Faust.
- „Vecinul lui Faust”, îmi place asta. - Da.
Păi...
Cred că putem pune toate astea în piesă, știi?
E mult de muncă. Vrei să participi?
Desigur. Îmi place!
Îmi place hotdogul, îmi place...
Toate întrebările tale
și modul în care le joci,
de fiecare dată ceream balerinilor...
A fost incredibil. Îmi plac balerinii.
Și ei te adoră.
Următoarea repetiție?
- Da. - Ne vedem.
- Pa.
Puteai să-mi ceri mie s-o întreb pe Shaw de piesă.
Nu, nu puteam să fac asta.
- Pentru că e prea mult în orbită? - Da.
Da, exact.
De ce nu ai dirijat Recviemul?
Nu știu.
Poate fiindcă e cel mai greu dintre cele mai grele.
Cred că sunt pregătit acum.
Deci ai Recviemul,
orchestra, orchestra de tineret...
Și coregrafia, s-ar putea să apar în coregrafie.
Cum de am ajuns să fiu iar cu un dansator?
Stai puțin.
Ai auzit?
Ce?
Tusea.
- La naiba. - Nu, n-aud nimic.
E cineva?
Salut, Wolfgang.
Ce mai faci?
Te simți bine?
Vrei niște ceai?
Nu dirija Recviemul.
De ce?
Am spus deja că o să dirijez.
Wolfgang?
Haide, omule.
Nu poți muri.
Frate!
Haide. Nu e amuzant.
Glumeam.
Când ți-am spus să pleci, glumeam. Am glumit doar.
Așa ne înțelegem noi. Știi?
Subtitrarea: Ligia Constantinescu
Redactor Anca Tach Constantinescu