Hör på.
Jag har varit ute och tittat. Ingen av dem är bättre än du.
Vare sig det gäller teknik eller tolkning.
Gå ut och visa domarna det bästa du har.
Sextiotvå? Din tur. Har du din musik?
Det kommer att gå bra. Jag har redan sett framtiden, okej?
Nummer 62. Hailey Rutledge.
NCA OC ORKESTERFINALER 2002
Hailey! Jisses!
Haliey, vad är det för fel på dig?
Vad tänker du på?
Hur känner du igen din gata?
Hur menar du?
Den ser likadan ut.
Inte för mig.
Inte för dig?
Nej, alla ser annorlunda ut.
Vad läser du om?
Svarta hål.
Hur ska jag be henne?
Låt henne närma sig dig.
Du pressar henne jämt.
Jag pressar henne inte.
Hon är aldrig här för att bli pressad.
-Det är en man i trädet. -Ursäkta?
Det klättrar en man i den japanska lönnen.
Ska vi ringa efter nån?
Vänta lite.
-Rodrigo DeSousa? -Ja, hej.
Det är Haileys dirigent. Vilken ära.
-Hej. -Hej.
Varför är du i vårt träd?
Det är ett fantastiskt träd. Så jag klättrade upp.
Är du här för att undervisa masterklassen med Haliey, eller...
Jag är säker på att skolan skulle bli överförtjust.
Nej. Hon är mästaren den här helgen.
Jag är bara pojkvännen.
Hej på er.
-Herregud! Ditt hår! -Hej.
-Jag gjorde det. Jag klippte håret. -Hej, mamma.
-Hej, pappa. -Äntligen är du hemma.
Jag hoppas du gillar det.
Kan du göra mig en tjänst angående mina föräldrar?
-Jag älskar redan dina föräldrar. -Det kommer du inte.
Men det är inte det som oroar mig.
Kan du inte nämna provspelningen?
Vilken provspelning?
Den när jag inte kom med i orkestern.
Och nämn inte att jag dirigerar.
Säg bara att jag fortfarande hoppar in i orkestern och att allt är bra.
Du borde verkligen hoppa in mer för orkestern saknar dig.
Ja, men det vore inte bra för mig eller för dig.
Vi behöver inte lämna varandras omloppsbanor, du vet?
Vi kan kretsa i samma omloppsbana.
Ja nån dag, men just nu ser folk dig som en stjärna
och mig mer som rymdskrot.
Det är det stjärnorna är gjorda av.
Ibland tar det ett tag för ett barn att producera en konstant ton,
men hon gjorde det på första lektionen.
All-State är vanligtvis från 12 och uppåt, men hon var tio.
De begärde att hon skulle delta.
När hon var 11 år sa hennes lärare, mrs Kolb, att hon har det de främsta har.
-Hon har soundet. -Ja.
När jag hörde henne spela första gången kände jag fåglar i magen.
Fjärilar menar du.
Nej, fåglar.
Jag brukade också spela.
Jaså?
När får vi höra en far-och-dotter-konsert?
I college insåg jag att det finns ingenjörskonst och så finns det musik
och jag kunde inte vara bäst på båda.
Så du är ingenjör? Vad för slags ingenjörskonst gör du?
Mitt företag skickar ut satelliter i yttre rymden,
som övervakar elektroniska signaler och vågor.
Är det sant att mörk materia är superflytande,
att den ändrar form hela tiden?
Det skulle förklara varför galaxerna inte snurrar ifrån varann.
Är du redo för klassen imorgon?
-Ja. -Jag med.
Du.
-Får han följa med, men inte jag? -Jepp.
Hur länge har ni varit tillsammans?
-Några månader. -Några år.
Var i New York bor du, Rodrigo?
Jag bor i Hai Lai.
Nej, han bor inte i mig.
Han har en egen lägenhet, ett ställe där han har sina saker,
men ibland bor han hos mig.
Jag har inget ställe. Och inga saker.
Vi är inte tillsammans på vanligt sätt.
Vad betyder det?
Vi är inte tillsammans som ni är.
Men trots att vi är outsägligt vanliga, så har vi en liten nyhet.
Ja, vi ska förnya våra bröllopslöften på söndag.
Trettio år.
Toppen! Det är lysande. Grattis!
-Verkligen? -Det är en liten ceremoni, i hamnen.
Jag hoppades att du kunde spela nåt.
Jag skulle hemskt gärna vilja, men jag måste åka hem den dan.
Ni kan stanna några extra timmar.
Ja. Kom igen, vi kan stanna.
-Nej. -Jo, vi kan ta nästa buss.
Nej, för jag har en repetition jag måste gå på
och det skulle verkligen inte fungera.
Jag kan inte, förlåt.
Hur går träningen?
Den går bra.
-Vikarierar du mycket? -Ja, hon vikarierar hela tiden.
Så fort vi behöver en ersättare hoppa hon in med oboen, så klart.
Hon är som en i familjen för orkestern.
Det låter som ett godkännande.
Är det några platser lediga snart?
Det är inte så förutsägbart.
De måste dö.
Men du tror att hon har en chans?
Hon har en chans. En mycket bra chans. Om hon vill det. Ja, då kan hon...
Det skulle vara toppen,
för orkestern vill hemskt gärna ha tillbaka henne som...
Tack så mycket.
-Nåja, bra. -Ja.
Skål.
-Det betyder mycket att höra dig säga det. -Tack.
Skål.
Nu vet jag
var "man är bäst eller så är man skitdålig" kommer ifrån.
Är du säker på att du inte vill gå på ceremonin?
Ja.
Jag vill inte stötta deras skumma förhållande.
Han är inte snäll mot henne. Det känns obekvämt.
Är det ett djur?
Ja.
Det är ett djur som är mycket sorgset och ensamt.
Herregud. Kom igen. Vi går ut.
Kom igen.
Är det din mamma?
Är det slut?
Nej, de håller fortfarande på.
Ja, jag tror de lever sin andra vår.
-Eller sin första. -Nej, deras andra.
Ja. Det är vad man kallar det i Japan.
Du vet, när man är lite äldre och känner sig fånig och barnslig igen.
De kallar det den andra våren.
Lyssna på tystnaden.
Det skulle vara kul om du och jag kunde bo här.
Eller hur? Med ungar.
Jag tror inte att det kommer att ske.
Nej. Men föreställ dig det. Jag menar, bara... Allt kan hända.
Jo, men jag tror inte att det kommer att ske.
Dessutom, om två månader kommer du att träffa
nån superberömd operasångerska eller nån bipolär konstnär,
och sen om ett år, kommer du och jag hångla i en garderob nånstans.
Och så får det bli. För det är såna vi är.
Jag är inte sån nu.
Visst, just nu. Men du är ingen normal person.
Du är som en...
musikalisk magisk alf.
Om jag var en alf, skulle jag berätta det för dig.
Är du säker?
Jag är en person, Hai Lai. Jag är människa.
-Jag vet att du är en person. -Ja.
Du är den bästa personen.
Jag är glad att du är här.
Jag med.
Alf.
Ja! Ja! Ja!
Vad... Vem ger dig sån tillfredsställelse?
Påven!
Vi fick påven.
Han har med sig sina följare.
Katoliker?
Instagram.
Han vill höra Verdis Ödets makt.
Kan inte jag hoppa in och göra det stycket?
Herregud, Rodrigo, kommer få den stackars mannen att somna.
New York Times håller inte med dig, så sluta vara så elak.
Jag säger bara det.
Du fjantar runt för att påven kommer på middag,
och du har inte planerat ett skit!
Du, Gloria! Grattis till de bra recensionerna!
Tack!
-Taxi! -Vad sägs om...
Vad säger du om kvällen som jag vill sätta ihop?
Jag har en massa idéer. Jag måste placera dem nånstans.
Om det är så viktigt för dig, så hittar vi en lucka nästa år.
Läs tidningarna. Vi kommer att vara döda då.
-Du vet hur schemat fungerar. -Okej.
-Ja, påven. -Satan!
-Raring, jag älskar dig. -Hej då.
-Det är intressant. -Tack.
Är du säker på att du inte vill att pappa kommer idag?
Det skulle betyda mycket för honom.
Hur är det med dig och pappa?
Vad menar du?
Jag vet inte.
Som att tillstå varandras existens
och förnya era bröllopslöften.
Äktenskap förändras.
Vi har det bra.
Och jag börjar gilla frisyren.
Saknar du att bo här?
Nej.
Att vara här? Inte?
Jag kan inte fatta att den här fungerar.
Jag kan inte avgöra om det är läskigare här nu än vad det var när jag var yngre
eller om det är mindre läskigt nu.
Jag förstår varför du säger att det är läskigt.
Men varför säger du det?
Jag vet inte, allt är så...
Det påminner om en sagobok eller nåt.
Och jag vet inte om den sagan är en...
-Om den är en skräckhistoria? -Just det.
De brukade låta mig öva här när jag måste komma hemifrån.
Hai Lai.
-Ja? -Morsning, ma'am. Nu kör vi...
Okej.
Har du ens spelat banjo förut?
Nej.
Alf.
Mänsklig.
Wolfgang?
Vilken fruktansvärd hosta.
Esa-Pekka är underbar.
Michael Tilson Thomas arbetar alltid så fysiskt.
Muti har karisma.
Ja, de är stora dirigenter.
Jag kunde ha visat mig för nån av dem.
Men jag valde dig.
Och du har svikit mig, om och om igen!
-Vadå? -Vad sysslar du med?
På grund av... Nej, jag är...
Jag är bara en pojkvän med en flickvän.
Det är normalt.
Förrädare!
-Varför slösar du bort tid? -"Slösar bor tid."
Prata inte om att slösa bort tid,
för jag har gjort det här sen jag var liten.
Det räcker, Mozart. Lämna mig ifred ett tag.
Rodrigo, är du redo för Music Lost to Time and Space?
Ja, det är jag.
-Mår du bra? -Ja, det gör jag. Ja.
Vad kallar man det där som... För halsen, mot hosta?
Som, Robitussin?
-Robitussin? Okej. -Ja.
Bara... Robitussin.
Robitussin.
Kom.
MUSIKAKADEMI
Jag har aldrig sett nån öva så mycket.
När hon var 12,
måste jag bokstavligt talat muta henne för att ta ledigt och lära sig cykla.
Hon lovade mig extralektioner.
Jag har undervisat tusentals som du, och jag kan bara säga att
hon är min favorit.
Och jag är så stolt över allt hon har åstadkommit.
Ni har sån tur.
Ni får spela för henne och ni får ställa frågor till henne.
Vem vill börja?
Jag älskar hur du andas för att viska fram ett C.
-Det ska jag stjäla. -Tack.
Jag har googlestalkat dig.
Okej.
Jag såg att du har en ensemble nu
och att ert första framträdande var ett stycke av Thomas Pembridge.
Vänta. Verkligen? När gjorde du det?
Nyligen.
Varför bytte du fokus?
Jag började se saker som jag inte tyckte om med orkestrar,
och framför allt, om några av de män som är involverade.
Framför allt en man som var en idiot.
Som han?
Jag har en fråga till miss Rutledge.
Hur valde du oboen första gången?
Eller valde oboen dig?
Min pappa valde den åt mig faktiskt.
Han testade den till och med på nån annan med lika stora händer.
Och han gav mig den på min födelsedag, trots att jag önskade mig en valp.
För jag trodde inte att
vi nånsin skulle ha råd med ett professionellt instrument.
Och sen grät jag hela födelsedagskalaset.
Men jag förälskade mig i den.
Vems tur är det?
Tack.
Tack för att du ville träffa mig.
Självklart. Det var ett tag sen.
Hur mår du?
Jag är redo att komma tillbaka och jag vill spela för påven.
Det är underbart. Är handleden bättre?
Det har gått några månader. Jag är redo.
-Och din läkare? -Han stöder mig.
Bra. Be honom skicka mig ett friskintyg, så avbokar jag vikarien.
Okej.
Vadå?
Min läkare stöder mig inte helt.
Han säger att senorna inte växer ihop som han hoppades på
och jag bör vila i tre månader till.
Så han stöder dig inte alls.
Jag håller på att bli galen.
Att jobba med ungarna. Jag måste få spela.
Och jag kan inte ta tillbaka dig utan friskintyg.
Om du skulle skada dig igen, skulle skadeförsäkringen bli...
Jag skriver på vad du vill.
Du vet reglerna.
Du förhandlade för dem förra året.
När jag får friskintyget från din läkare, får du hemskt gärna komma tillbaka.
Tills dess står du på lönelistan.
Du ska befinna där din musikledare säger att du ska befinna dig.
Läkaren sa också att även när jag kan spela igen,
så har jag bara ett par år kvar.
Ha det så bra, Gloria.
Kanske var det bristen på sömn
eller så var det LSD:et.
Eller den viskande siren som vi kallar för inspiration.
Men jag vek försiktigt ihop min kimono
och följde Yoko uppför den branta stigen upp till kanten av vulkanen.
-Maestro? -Vadå?
-Vad är det? Vem är du? -Jag är Alan Lawford.
Jag kan knappt tro att jag pratar med dig.
Du vet de där ögonblicken när man har en utanför kroppenupplevelse?
Kan jag sätta mig?
Det tror jag inte, jag menar, vad i helvete vill du?
Jag heter Alan Lawford.
Du sa det, ja. Jag vet att du är Alan Lawford.
Jag gick till orkestern och de sa att jag skulle gå hit,
så här är jag.
-Kommer jag olägligt? -Ja.
Jag håller på att jobba på min ickeauktoriserade självbiografi...
-Så klart. Jag ska gå. -Ja.
-Jag vill hemskt gärna läsa boken. -Tack.
Inget ont om maestro DeSousa, men du är min favoritdirigent.
Nåja, få se här...
-Okej. Kom in. -Jag vill inte...
Nej, det är lugnt. Sätt dig en stund.
-Okej. -Jag har några minuter. Sätt dig.
-Toppen. -Det tar väl inte lång tid?
-Nej. Bara nån minut. -Bra.
Jag har nyligen tagit över Queens filharmoniker.
Du menar Royal Philharmonic, visst?
Nej, jag menar Queens.
Strax ovanför Brooklyn?
Queens, ja. Stadsdelen. Jag har hört talas om den, men aldrig varit där.
Vi har gått på sparlåga i några år.
Men jag har samlat in pengar och försöker få liv i den igen.
Och jag tänkte om du kunde föreslå nån musikalisk ledare.
Vi kan erbjuda total kreativ kontroll.
Alla vet ju hur länge det brukar hålla i sig, eller hur?
Jag menar allvar.
Vi har varken publik, kapital eller talang.
Så vi behöver nån med en vision.
Vet du nån som skulle kunna passa?
-Jag kanske ska gå. -Sitt!
Jag vet nån.
Ja, fem.
Fem gånger har jag varit gift med samma person.
-Nähä. -Jo.
Inga barn. Inga husdjur.
Vilket är, du vet, plikttrogna saker.
Hon är nunna nu.
-Nunna? -Ja.
Herrejisses.
Ditt liv är som en roman.
Jag kan spela på ceremonin, om du vill, pappa.
Så du övar inte?
Jo, jag övar. Men inte lika mycket.
Vad betyder det, "inte lika mycket"?
Det betyder att jag också övar nåt annat.
-Hur mycket övar hon? -Prata med mig, pappa.
Du gör alltid så här.
Du tar dig precis till mållinjen, sen rasar du ihop.
Jag rasar inte ihop.
När hon var 13 var hon med i alla tävlingar, större och större.
En dag sprang hon bara av scenen och spelade inte på sex månader.
Jag behövde hitta en anledning att spela som inte handlade om dig, pappa.
-Vi kan väl... -Jag pratar nu.
Det handlar lite om oss, Hailey,
för vi sålde husbilen så att du kunde få oboen.
Vi flyttade hit för att vara nära skolan.
-Jag bad inte om det. -Det behövde du inte,
för vi ville erbjuda dig det som behövdes för att förverkliga din potential.
Nu är du på gränsen
att komma med i en av världens bästa orkestrar
och du kan inte fullfölja det.
Jag provspelade för orkestern, pappa.
Det fanns en plats.
Jag prövade.
Jag kom inte in.
Vad hände?
Varför frågar du inte honom?
-Känns det bättre, Hai lai? -Jag känner mig fullare.
Jag gillar hur du gör dina rörblad.
-De är perfekta. -Ja, de måste vara perfekta.
För om de inte är det, så misslyckas man med framträdandet.
Som jag gjorde med dig, första gången jag spelade för dig.
Tror du att jag satte in dig för snabbt?
Nej, det gjorde du inte.
Vill du sitta hos mig?
När jag var liten brukade han stå utanför dörren och lyssna,
så att jag övade i exakt fem timmar.
Grejen är att jag älskar det så mycket.
Jag älskar musiken så mycket.
Jag tappade andan.
Han har rätt. Jag tappade andan.
Jag fattar grejen med att tappa andan Jag gör också det.
Du tappar aldrig andan.
Jag har gjort det på sista tiden.
Jag vet inte varför det känns som...
Som att jag håller på att kvävas.
Som att jag vill rymma eller nåt.
Det kanske är för mycket. Jag vet inte.
Är det tråkigt att vara här med mina föräldrar?
Nej, det handlar inte om dina föräldrar.
Nej, tvärtom... Det är fascinerande att umgås med dem.
Din far, din mor, så som de...
Vid middagsbordet säger de saker som är snälla men också giftiga.
De lyfter dig sen fångar de in dig.
Ja, de fångar in en.
Men jag har alla fällor.
Många, faktiskt.
Men jag har inte den.
Jag är nyfiken på att se när du...
När du bryter dig loss, vad som finns under ytan.
Mänsklig.
Jag? Du?
Båda två.
Jag säger ju det.
Skrämde jag dig? Är allt bra?
Ja, jag ska bara prata med pappa.
Vad tittar du på?
Shoemaker-Levy 5.
Det är en komet.
-Är den ovanlig? -Nej.
Jag tror att anledningen till att jag inte antogs till orkestern
är för att jag måste pröva det här.
Varför måste alla bli chefen?
Räcker det inte med att vara en utmärkt musiker?
Du har alltid sagt att skillnaden mellan den bästa och den näst bästa
är hur mycket man vill det.
Just nu är det här saken som jag skulle kunna döda för.
Du fullföljer ingenting.
Det gör jag.
Men det är ingen rak linje.
Det borde det vara.
Det är lättare.
Och det finns så få kvinnliga dirigenter.
Det är det som är problemet.
Du förstår inte hur det kommer kännas för mig om jag måste se dig misslyckas.
Förhoppningsvis slipper du det.
Ibland blir det inte som man tänkt sig.
Du har en stor chans nu.
-Du kanske inte får en till. -Jag vet.
-Tack för att du tog mig hit. -Hör på, vännen, jag...
God natt.
Hailey?
Vad tänker du på?
Jag vill spela för nåt och just nu vet jag inte vad jag spelar för.
Varför spelar du inte för
hur föräldrar uppfostrar sina barn till galna människor?
Det låter lite mörkt, eller hur?
Det är det, men jag tänkte att
om de föräldrarna inte fanns skulle det inte finnas några artister.
Inget att opponera sig mot.
Jag vet inte.
Nu går vi.
Hur fick du tag på en violin?
Jag lånade den för jag ska spela med dig.
Jag kan inte fatta att du är här.
Keith, tar du Amy till din hustru, igår, idag och imorgon?
Ja.
Och, Amy, tar du Keith till din make, igår, idag och imorgon?
Ja.
Du kan kyssa bruden.
Du måste börja betala hyra.
Men jag trodde att jag inte fick det.
Nej, jag menar att du borde flytta in.
Ta dit dina saker, om du ens har några saker.
Ja, det vore trevligt med ett ställe som inte är nån annans ställe.
Då är det vårt ställe.
Och Sebastian och Shawns.
Och Freds.
-Killen som sover på soffan. -Fred? Ja.
På tisdagar. Ibland på torsdagar.
Nu åker vi och har sex hemma hos oss.
Eller?
-Är den för tung? -Ja. Bättre att bli hämtad. nån annans ställe.