Mozart a dzsungelben
Figyelj!
Hallgattam a többieket, és a közeledbe sem érnek!
Se a technikájukban, se az értelmezésükben.
Szóval menj, és mutasd meg a zsűrinek, mit tudsz!
62-es? Te jössz! Megvan a hangszered?
Csodás leszel! Láttam a jövőt, tudod?
62-es versenyző. Hailey Rutledge.
REGIONÁLIS ZENEKARI DÖNTŐ 2002
Hailey! Jesszus!
Jesszusom, Hailey! Mi ütött beléd?
Mégis mit képzeltél?
VASÁRUBOLT
Honnan tudod, melyik a te utcád?
Ezt hogy érted?
Mind ugyanúgy néznek ki.
Nekem nem.
Neked nem?
Neked mindegyik más.
Miről olvasol?
A fekete lyukakról.
Mégis hogy kérjem meg?
Várd ki, hogy ő nyisson!
Mindig piszkálod.
Dehogy piszkálom!
Sosincs itt, hogy piszkálhassam.
-Egy férfi van a fán. -Mi?
Egy férfi mászik épp a japán juharfára.
Nem kéne szólnunk valakinek?
Várj csak!
-Rodrigo DeSousa? -Igen, helló!
Hailey karmestere. Micsoda megtiszteltetés!
-Üdv! -Üdv!
Hogy került a fánkra?
Lenyűgöző ez a fa. Ezért megmásztam.
Azért jött, hogy elkísérje Hailey-t az órájára, vagy...
A diákjai örülnének neki!
Nem, nem. Ezen a hétvégén ő a tanár.
Én csak a barátja vagyok.
Sziasztok!
-Egek! A hajad! -Szia!
-Én csináltam! Én vágtam le. -Szia, anyu!
-Szia, apu! -Végre hazajöttél!
Remélem, tetszik.
Megtennél nekem valamit a szüleimmel kapcsolatban, kérlek?
-Máris imádom a szüleidet! -Várd ki a végét!
De nem emiatt aggódom.
Megtennéd, hogy nem említed a meghallgatást?
Melyiket?
Amikor nem kerültem be.
És azt se említsd, hogy karmesterkedem!
Csak annyit mondj, hogy még mindig helyettesítek, és minden sínen van.
Többet kéne helyettesítened, mert a zenekarnak nagyon hiányzol.
Igen, de az se nekem, se neked nem lenne jó.
Tudod, azért még nem kell elhagynunk egymás hatáskörét.
Keringhetünk egymás pályáján.
Néha igen. De jelenleg az emberek szerint te csillag vagy,
én meg csak űrtörmelék.
Abból vannak a csillagok is.
A gyerekeknek néha nehéz megtartaniuk egy-egy hangot,
de neki már az első óráján sikerült.
Az ösztöndíjat 12 év felettieknek adják, de ő még csak 10 volt.
Kérték, hogy jelentkezzen.
11 éves korában a tanárnője azt mondta, megvan benne az, ami a nagysághoz kell.
-Saját hangzása van. -Igen. Igen.
Mikor először hallottam játszani, madarakat éreztem a gyomromban.
Mármint pillangókat.
Nem, madarakat.
Én is játszogattam régen.
Tényleg?
És mikor hallgathatunk meg egy apa-lánya concertót?
A főiskolán rájöttem, hogy lehetek mérnök vagy lehetek zenész,
de mindkettőt nem csinálhatom.
Szóval mérnök lett? Mit mérnökösködik?
A cégem műholdakat küld a világűrbe,
amikkel elektronikus jeleket vizsgálunk.
És az igaz, hogy a sötét anyag szuperfolyékony,
és folyamatosan változtatja az alakját?
Ez megmagyarázná, hogy miért nem távolodnak el egymástól a galaxisok.
Szia! Készen állsz a holnapi órádra?
-Igen. -Én is.
Hékás!
-Ő mehet, de én nem? -Igen.
Szóval, mióta vagytok együtt?
-Pár hónapja. -Pár éve.
És Rodrigo, New Yorkban hol élsz?
Hai Laiban.
Nem, nem lakik bennem.
Van saját lakása, ahol a cuccai is vannak,
de néha nálam alszik.
Nincs lakásom. Cuccaim sincsenek.
Nem hagyományos értelemben vagyunk együtt.
Ez meg mit jelent?
Nem úgy vagyunk együtt, ahogy ti.
Annak ellenére, hogy hihetetlenül hagyományosak vagyunk, vannak híreink.
Vasárnap megújítjuk a házassági fogadalmainkat.
30 év házasság.
Csodás! Ez nagyszerű! Gratulálok!
-Tényleg? -Aprócska szertartás lesz, a kikötőnél.
Reméltem, hogy játszanál valamit.
Az csodás lenne, de aznap muszáj hazamennem.
Csak egy pár órát maradj!
Igen. Maradjunk!
-Nem. -Elmehetnénk a következő busszal.
Nem lehet, mert haza kell érnem egy próbára,
és nem fog beleférni.
Nem megy. Sajnálom.
Hogy megy a játék?
Jól.
-Sokat helyettesítesz? -Igen. Állandóan.
Akárhányszor helyettesíteni kell, ő ott is terem.
Családtagként tekintünk rá.
Úgy hallom, van egy támogatód.
És lesz mostanság üresedés?
Ez nem ilyen kiszámítható.
Valakinek meg kell halnia.
De szerinted van esélye?
Van esélye. Nagyon is jó esélye. Persze, ha szeretné.
Nagyszerű lenne,
mert a zenekar szívesen viszontlátná mint...
Köszönöm szépen.
-Hát, jó. -Igen.
Egészség!
-Sokat jelent, hogy ezt mondod. -Köszönöm.
Egészség!
Most már tudom,
honnan jött a "vagy a legjobb vagy, vagy rohadt gáz vagy" dolog.
Biztos nem akarsz elmenni a szertartásra?
Biztos.
Nem akarom támogatni a fura kapcsolatukat.
Apám nem kedves anyámhoz. Nagyon kellemetlen.
Ez egy állat?
Igen.
Egy szomorú és magányos állat.
Te jó ég! Oké. Gyerünk! Menjünk!
Gyere!
Ez az anyukád?
Végeztek?
Nem, még mindig elég keményen nyomják.
Szerintem most élik a második tavaszukat.
-Vagy az elsőt. -Nem, a másodikat.
Igen. Japánban így hívják ezt.
Tudod, amikor idősebb korodban újra bolondos és gyerekes leszel.
A második tavasznak hívják.
Hallgasd a csendet!
Vicces lenne, ha te meg én végül itt kötnénk ki.
Ugye? Gyerekekkel.
Azt erősen kétlem.
Csak képzeld el! Tudod, bármi megtörténhet.
Igen, de szerintem az nem fog megtörténni.
Amúgy is, két hónapon belül megismersz
egy szuperhíres operaénekesnőt, vagy egy bipoláris festőt,
és egy év múlva megint egy gardróbban fogunk smárolni.
És ennyi lesz. Mert mi ilyenek vagyunk.
Most épp nem vagyok ilyen.
Most, igen. De te nem vagy olyan, mint mások.
Te egy...
zenés, varázslatos manó vagy.
Ha manó lennék, megmondanám.
Biztos?
Ember vagyok, Hai Lai. Ember.
-Tudom, hogy ember vagy. -Igen.
Mégpedig a legjobb.
Örülök, hogy itt vagy.
Igen, én is.
Manó.
Igen! Igen! Igen!
Ki tett téged ilyen boldoggá?
A pápa!
Megszereztük a pápát!
Elhozza az összes követőjét!
A katolikusokat?
Instagramról.
A Végzet hatalmát akarja meghallgatni Verditől.
Nem ugorhatnék be arra az egy darabra?
Istenem, Rodrigo el fogja altatni azt a szerencsétlent!
Hát, a New York Times nem ért veled egyet, szóval ne légy ilyen gonosz!
Én csak mondom.
Madarat lehetne veled fogatni, mert a pápa eljön vacsizni,
erre a szakácsunk trágyás pitét akar neki felszolgálni!
Gloria! Gratulálok a jó kritikához!
Köszönöm.
-Taxi! -Mi lesz...
Mi lesz az estéllyel, amit szervezni akartam?
Tele vagyok ötletekkel, valamit kezdenem kell velük!
Ha ennyire fontos neked, majd jövőre találunk neked egy szabad estet!
Olvass híreket! Addigra mind meghalunk.
-Tudod, milyen sűrű a műsor! -Rendben.
-Igen, a pápa! -Basszus!
-Szeretlek, kicsim! -Szia!
-Nagyon érdekes. -Köszönöm.
Biztos nem akarod, hogy apád veled tartson?
Sokat jelentene neki.
Mi a helyzet veled és apával?
Mire gondolsz?
Nem is tudom.
Arra, hogy tudomást vesztek egymás létezéséről,
meg megújítjátok a fogadalmaitokat.
A házasságok ilyenek.
Megvagyunk.
És a frizurádat is kezdem megszokni.
Hiányzik a gyerekkorod?
Nem. Nem.
Az, hogy itt legyél? Kicsit sem?
Nem hiszem el, hogy ez még mindig jó!
Nem tudom eldönteni, hogy ijesztőbb-e itt lenni most, mint gyerekként,
vagy kevésbé az.
Értem, hogy miért tartod ijesztőnek.
De miért mondod ezt?
Mert, nem is tudom, minden olyan...
Olyan, mintha egy könyvbe csöppentünk volna.
És nem tudom eldönteni, hogy az a könyv...
-Horror-e? -Igen.
Engedték, hogy itt gyakoroljak, ha muszáj volt kiszabadulnom otthonról.
Hai Lai!
-Igen? -Hogy ityeg a fityeg, kisasszony?
Oké.
Játszottál már bendzsón?
Nem.
Manó.
Ember.
Wolfgang?
Nagyon csúnyán köhögsz!
Esa-Pekka csodálatos.
Michael Tilson Thomas játéka mindig olyan erőteljes.
Muti meg karizmatikus.
Ők nagyszerű karmesterek, igen.
Bármelyiküknek megjelenhettem volna.
De én téged választottalak.
És te újra és újra cserben hagytál!
-Tessék? -Mit művelsz?
Mert... Nem, én...
Ezt csinálják a párok!
Én csak normális vagyok.
Áruló!
-Miért pazarlod az idődet? -Pazarlom?
Ne beszélj nekem a pazarlásról,
már gyerekkorom óta ezt csinálom!
Végeztem, Mozart! Hagyj egy kicsit békén! Oké?
Rodrigo! Készen állsz Az elveszett idők zenéjére?
Igen, igen. Készen állok.
-Jól vagy? -Igen.
Hogy hívod azt a dolgot... Amit torokra szednek? Köhögésre?
Robitussin?
-Robitussin? Oké. -Igen.
Csak... Robitussin.
Robitussin.
Gyere!
HAMPSTEAD ZENEI AKADÉMIA
Még senkit nem láttam ilyen keményen gyakorolni!
Amikor 12 volt,
meg kellett zsarolnom, hogy tartson szünetet, és tanuljon meg bringázni!
Plusz órákat ígért.
Sok gyereket tanítottam, de kijelenthetem:
ő volt a kedvencem.
És olyan büszke vagyok mindarra, amit elért.
Mázlisták vagytok.
Játszhattok neki, és kérdezhettek tőle.
Ki lesz az első?
Tetszik, ahogy kilélegezve suttogtad el a C hangot.
-Szerintem el is lopom. -Köszönöm.
Szóval, legugliztalak.
Oké.
Megtudtam, hogy van egy együttesed,
és ti adtátok először elő Thomas Pembridge egy művét.
Várj! Tényleg? Ez mikor volt?
Nemrég.
Miért váltottál az oboáról?
Elgondolkodtam azon, amit nem szerettem a zenekarban,
és főleg néhány szakmabeli férfiban.
Igazából egy különösen bunkó férfiban.
Például benne?
Nekem is van egy kérdésem Miss Rutledge-nek!
Hogyan választottad az oboát?
Vagy az oboa választott téged?
Hát, az apukám választotta nekem.
Ki is próbálta valakivel, akinek hasonló méretű keze volt.
A születésnapomra kaptam tőle, pedig én kiskutyát szerettem volna.
Mert nem gondoltam volna,
hogy megengedhetünk magunknak egy profi hangszert.
Végigbőgtem az egész szülinapi bulimat.
De aztán teljesen beleszerettem.
Jól van. Most ki jön?
Köszi!
Köszönöm.
Köszi, hogy eljöttél!
Ugyan! Ezer éve nem láttalak!
Mi újság?
Készen állok a visszatérésre. Szeretnék játszani a pápa előtt.
Ez csodálatos. Jobban van a csuklód?
Már eltelt pár hónap. Készen állok.
-Az orvosod mit mond? -Támogat.
Nagyszerű. Amint elküldi az igazolást, lemondom a helyettesítést.
Oké.
Mi az?
Az orvosom nem támogat teljesen.
Azt mondta, az inak nem úgy nőnek vissza, ahogy remélte,
és még három hónapig pihentetnem kéne.
Vagyis egyáltalán nem támogat.
Gloria, én majd' beleőrülök ebbe!
Gyerekekkel dolgozom. Muszáj zenélnem!
Igazolás nélkül nem engedhetlek vissza.
Ha megint megsérülnél, minket terhelne...
Bármit aláírok!
Cynthia, ismered a szabályokat.
Sőt, tavaly épp te tárgyaltad ki őket.
Ha mutatsz egy igazolást az orvosodtól, tárt karokkal várunk vissza.
Addig meg táppénzen vagy.
Ott a helyed, ahova a zenei rendeződ parancsol.
Az orvos azt is mondta, hogy majd ha újra játszhatok,
lehet, már csak pár évig tehetem.
További szép napot, Gloria!
Lehet, a kialvatlanság tehetett róla,
lehet, az LSD.
Vagy talán a suttogó szirén, akit csak ihletnek hívunk.
De gondosan összehajtogattam a köntösömet,
és követtem Yokót a sziklás úton egészen a vulkán szájáig.
-Maestro? -Mi az?
-Mi az? Ki maga? -Alan Lawford vagyok.
El se hiszem, hogy épp önhöz beszélek!
Tudja, milyen az, amikor úgy érzi, kívül helyezkedett a testéből?
Nem baj, ha leülök?
Dehogynem az! Mégis mi a faszomat akar?
Alan Lawford vagyok.
Igen, azt már tudom, hogy ön Alan Lawford.
Elmentem a zenekarhoz, és ők azt mondták, itt keressem,
szóval most itt vagyok.
-Rosszkor zavarom? -Igen.
Épp nagyon keményen dolgozom a nem hivatalos önéletrajzomon...
-Hát persze. Már megyek is. -Jó.
-Alig várom, hogy elolvashassam! -Köszönöm.
Nem akarom megsérteni Maestro DeSousát, de ön a kedvenc élő karmesterem.
Jó, várjon!
-Oké. Jöjjön be! Kérem. -Nem akarom...
Nem, nem gond. Üljön csak le!
-Oké. -Van pár percem.
-Remek! -Nem tart soká?
-Nem. Nem. Csak egy perc. -Jó. Jó.
Nemrég átvettem a Queensi Filharmonikusok vezetését.
A Royal Filharmonikusokra gondol?
Nem, a Queensire.
Az van Brooklyn felett.
Queens, igen. A városrész. Hallottam már róla. De még nem jártam ott.
Pár éve részidőben üzemelünk.
De összegyűjtöttem egy kis pénzt, és szeretnék életet lehelni a zenekarba.
És gondoltam, ön talán tudna nekem ajánlani egy zenei rendezőt.
Teljes kreatív irányítást ajánlanánk neki.
Mind tudjuk, meddig marad a levegő abban a lufiban, nem?
Komolyan beszélek.
Nincs se közönségünk, se pénzünk, se tehetségeink.
Olyat keresünk, akinek van víziója.
Ismer olyat, akire illik a leírás?
-Talán jobb, ha megyek. -Üljön le!
Ismerek valakit.
Igen, ötször.
Ötször vettem feleségül ugyanazt a nőt.
-Ne! -De.
Se gyerek. Se állat.
Csak a szokásos. Igen. Igen.
Azóta apáca lett.
-Apáca? -Igen.
Magasságos egek!
Az életed olyan volt, mint egy regény.
Játszom a szertartáson, ha szeretnéd, apa.
Mégse kell gyakorolnod?
De, fogok gyakorolni. Csak nem annyit.
Hogy érted azt, hogy nem annyit?
Úgy, hogy valami mást gyakorlok.
-Mennyit játszik? -Hozzám beszélj, apa!
Mindig ezt csinálod.
Eljutsz egészen a célvonalig, és aztán esel szét.
Nem esem szét.
Amikor 13 volt, indult azokon a versenyeken, egyre nagyobbakon.
Aztán egyszer csak lerohant a színpadról, és fél évig nem zenélt.
Olyan okot akartam a zenélésre, ami nem rólad szólt.
-Mi lenne, ha... -Most én beszélek.
Mindannyiunkról szól, Hailey,
mert eladtam a furgont, hogy vehessek neked egy oboát.
Azért költöztünk ide, hogy közel legyél az iskolához.
-Én nem kértelek erre. -Nem is kellett,
mert mindent meg akartunk adni neked, hogy kihozhasd magadból a legjobbat.
És most ilyen közel vagy ahhoz,
hogy bekerülj a világ egyik legjobb zenekarába,
és mégsem teszel meg érte mindent.
Voltam meghallgatáson, apa.
Volt egy üresedés.
Megpróbáltam.
Nem jutottam be.
Mi történt?
Miért nem őt kérdezed?
-Jobban vagy, Hai Lai? -Részegebben.
Tudod, hogy odáig vagyok azért, ahogy a nádsípokkal bánsz?
-Tökéletesen csinálod. -Úgy is kell.
Ha nem az, akkor az egész előadásnak annyi.
Mint akkor, amikor neked játszottam először.
Szerinted túl hamar löktelek a mély vízbe?
Nem.
Leülsz mellém?
Gyerekkoromban apám folyton az ajtó mellett hallgatózott,
hogy nehogy kevesebbet gyakoroljak öt óránál.
De még így is imádom.
Imádom a zenét.
Csak fulladozom.
Igaza van. Fulladozom.
Ezt megértem. Én is úgy érzem, fulladozom.
Te nem szoktál.
De, de, mostanában tényleg fulladozom.
Nem tudom, miért érzem...
Ezt a fojtogató érzést, tudod?
Mintha menekülni akarnék.
Lehet, túl sok ez. Nem tudom.
Nagyon unalmas neked itt lenni a szüleimnél?
Nem, nem az. Ennek semmi köze a szüleidhez.
Épp ellenkezőleg. Egészen lenyűgöznek.
Az apád, az anyád, amilyenek, tudod...
Vacsora közben mondanak dolgokat, amik ugyan kedvesek, de mégis mérgezőek.
Felemelnek és csapdába ejtenek.
Igen, csapdába ejtenek.
Nekem is vannak csapdáim.
Nem is egy.
De ilyenem pont nincs.
Kíváncsi lennék, milyen...
Amikor kitörsz ebből, mi rejtőzhet alatta.
Ember.
Én? Vagy te?
Mindketten.
Én megmondtam!
Megijesztettelek? Minden oké?
Igen, csak meg kell keresnem apámat.
Mit nézel?
A Shoemaker-Levy 5-öt.
Az egy üstökös.
-Ritka? -Nem.
Szerintem azért nem kerültem be a zenekarba,
mert előbb ki kell ezt próbálnom.
Miért kell, hogy mindenkiből főnök legyen?
Nem elég nagyon jó zenésznek lenni?
Te mondtad, hogy a legjobb és a második legjobb között az a különbség,
hogy ki mennyire akarta.
Most épp ez az, amiért akár meg is ölném magam.
Nem fogod végigcsinálni.
Dehogynem.
Csak nem egyenes vonalban megyek.
Pedig úgy kéne.
Az a könnyebb.
És amúgy is olyan kevés a női karmester.
Elég baj az.
Nem érted, milyen érzés lesz nekem végignézni, hogy elbuksz.
Remélem, nem is kell majd.
Nem alakul mindig minden a terv szerint.
Nagy esély áll épp előtted.
-Lehet, másik nem lesz. -Tudom.
-Köszönök mindent. -Figyelj, mókuskám, én...
Jó éjt!
Hailey!
Min gondolkodsz?
Játszani akarok valamiért, de nem tudom, most miért játszom.
Miért nem játszol azért,
mert a szülők az őrületbe kergetik a gyerekeiket?
Ez elég sötét, nem?
Az, de arra gondoltam, hogy talán
az ilyen szülők nélkül nem is lennének művészek.
Nem lenne mi ellen lázadni.
Nem tudom.
Jól van. Gyerünk!
Honnan szereztél hegedűt?
Kölcsönkértem, hogy játszhassak veled.
El se hiszem, hogy itt vagy!
Keith! Akarod-e Amyt hites feleségedül tegnap, ma és holnap?
Igen.
Amy! Akarod-e Keithet hites férjedül tegnap, holnap és ma?
Igen.
Megcsókolhatod a menyasszonyt!
BUSZMEGÁLLÓ
Azt hiszem, ideje elkezdened lakbért fizetni.
Azt hittem, azt nekem nem szabad.
Mármint, úgy értettem, hogy beköltözhetnél.
Elhozhatnád a holmijaidat. Már ha vannak holmijaid.
Jó lenne egy olyan helyen lakni, ami nem valaki másé.
Oké, most már ez a mi lakásunk.
És Sebastiané és Shawné.
És Fredé.
-Ő alszik a kanapén. -Fred? Aha.
Keddenként. Néha csütörtökön is.
Menjünk, szexeljünk a lakásunkban!
Jó?
-Nehéz? -Az. Jobb, hogy elvisznek.
Kreatívfelelős Dranka Anita znek.