Rodrigo?
Felébredt a baba.
Jól van.
Gyere ide.
Jól van.
Hát most kellene egy kis segítség.
Rodrigo! Rodrigo!
Hol a fenében vagy?
-Itt vagyok, Hai Lai. -Helyes.
Ludwig és Gustav éhes, Igornak és Wolfgangnak pelust kell cserélni.
Nem segíthetek, Hai Lai,
mert yanomami zenészekkel dolgozunk egy darabon.
Elképesztő lesz.
De tudok adni egy kis hallucinogént.
-Oké. -Emeld fel a fejed. Jó?
-Mehet? -Igen.
Mozart a dzsungelben
Nagyon durva álmom volt.
Mit álmodtál?
Nyolc gyerekünk volt, vagy még több.
-Túl sok, meg sem tudtam számolni. -Ez egy jó álom.
-Várj! Egy pillanat! -Édes, reggel négy óra van.
-Minek neveztél? -Bocsi.
Igen, a Mahler-fesztivál, rendben lesz az ötödike.
Nem, május ötödike.
Második szimfónia.
Mindenféle európai emberrel beszélek.
Ne haragudj, édes, egy perc az egész.
Hagyjuk ezt az édest, a szüleimre emlékeztet.
A szüleidre? Értem.
Guillaume, igen.
Szívesen mennék Marokkóba, hogy egy beduin zenekarral zenéljek,
de aznap egy lisszaboni fesztiválon leszek.
Bár istenien hangzik.
Lehet, kihagyom Lisszabont.
Még nem láttam a szüleidet.
Mert még nem akarom, hogy elhagyj.
Két nap múlva itt is vagyok. Rövid látogatás lesz.
Srácok, le kell tennem. Igen, besétált egy szép lány.
Igen. Sziasztok. Ciao! Sziasztok.
Négy óra van.
Még sosem szexeltünk hajnal négykor.
-Azt nem hinném. -Pedig nem.
Azt mondják, hogy a hajnal négyes szex elképesztő.
Akkor kezdjük, mielőtt még hajnal ötös szex lesz belőle.
Akkor nyomás. Egy, két, há, listo.
Az az én telefonom?
Igen. Nem baj, hogy használom?
Csak egy kicsit.
Ti tényleg hajnal négykor szexeltetek?
Igen, Shawn. Igen.
Elég jó volt. Remek volt. Köszi.
Hallani? Nem tudtam.
A szomszéd tubás is hallotta, aki amúgy süket.
De legalább valakinek van szexuális élete.
Hallottam.
Helyes. Ez volt a cél.
Mi lesz a reggeli?
Egy cukkinis frittata, no flor de calabaza, és egy kis papaja.
Amiket hangjegy alakúra vágtál.
És van itt egy kis pan dulce,
amit nem tudom, hogy hívunk itt. Zapote.
Csináltam kávét.
Nem ehetek tovább ilyeneket.
-Rodrigo? -Igen, Shawn?
-Te most itt laksz velünk? -Mi?
Csak kérdezem, hogy a pasid is velünk lakik?
Pasi?
Még sosem hívtak valaki pasijának. Ez az első alkalom.
Pasi.
Miből gondolod, hogy itt lakik?
Minden estét itt töltött a héten.
-Ami nem gond. -Egyáltalán.
De kicsit le vagyunk maradva a lakbérrel...
-Shawn. -És... Sebastian.
Lakbér. Igen.
Bűn, hogy zenészeknek sincs ingyen.
Mégis köteleznek, hogy fizessem.
Mi lenne, ha egy évig én fizetném a lakbért?
Nem.
-Miért nem? -Mert nem vagyok a kitartottad.
-De folyton édesemnek hívsz. -De az más.
Én leszek a kitartottad. Simán.
Ne mássz rá ilyen látványosan.
Amúgy gratulálunk a Ralph Vaughan Williams-kritikához.
-Ne mondd ki ezt a szót. -Mi?
"És új magaslatokba emelkednek
Maestro DeSousa egyre határozottabb irányítása alatt." Látjátok?
Egyre határozottabb? Add csak ide! Köszönöm, Shawn.
Egyre határozottabb.
Rohadt életbe!
-Hé! -Baromság.
Engedd el.
-Oké, oké. -Minden oké.
Sajnálom. Csak ez a...
Tudod te. A kritikák.
Ez az én problémám. Nem a tiéd, és nem is másé.
-Idióta baromság! -De hát jót írtak.
Szia, édesem!
-Ez ő volt? -Nem, csak hasonlít rá.
NEW YORK-I FILHARMONIKUSOK
Pavel!
Egy átlagos párkapcsolatban mikor jön el az ideje,
hogy találkozz a párod szüleivel?
Patkányokat hallok.
Ti nem halljátok?
Most abbahagyták.
Bob, és te mit gondolsz?
Akkor láttam először a feleségem
szüleit, mikor segítettek neki kicuccolni a válás után.
Nagyon kedvesek voltak.
-Fenébe. -Igen.
Sziasztok! Visszatértem.
Épp oboaórám van, ez pedig a tanárom, Hailey!
-Sziasztok! -Hogy megszólaltassuk az oboát,
nagyon erősen bele kell fújni ebbe a nádszálba...
Megmutatom.
Ettől jól megpuffad a nyakunk, ami szörnyen néz ki.
Hailey, te miért akartál oboista lenni?
Hogy szörnyen nézhessek ki.
Remek volt, emberek! Jó volt a próba.
Szép volt, Bob!
-Második oboás, Arlen. -Igen.
Igen. Egy kicsit későn lépsz be.
Tényleg? Sajnálom...
Egy kicsit merev vagy.
Mintha nem szívből játszanál.
Sehol a szíved. Mintha meghaltál volna.
Mint egy hulla. Olyan voltál, mint egy zombi.
Te jó ég. Sajnálom, Maestro...
De a többiek jók voltak.
-Bizony. -Köszönjük.
Maestro, még egyszer jelzem,
hogy ma bizottsági megbeszélés lesz az építési alapról.
Gloria, nem hiszek a halálbüntetésben.
Hová gondolsz?
Akkor ott leszel?
Remek. Remek!
Mesteri. Remek!
Csukd be a szád, belerepül a légy!
Várj, állj meg! Ez meg mi volt?
-Mi az? -Ez meg mi?
Mintha egy elefánt golyóit csiklandoznád.
Tiszta Rodrigo. Találj ki saját karmesteri allűröket!
-És ha nincs olyanom? -Ugyan már.
Egy csodabogár vagy. Ne próbáld tagadni!
Köszönöm.
Francba! Nem is tudtam, hogy utánozom.
Érthető, nem igaz?
A fél életed azzal telt, hogy az oboás szakaszból figyelted.
Mondhatni bálványozod.
Nem bálványozom. Vonja vissza!
Érzékeny pontra tapintottam?
Visszaszóltak már a tokiói versenyről?
-Nem hiszem, hogy bekerülök. -Nem hiszem, hogy bekerülök.
Szerintem pedig igen. És mikor ott leszel, ne utánozd Rodrigót!
Aki egyébként most saját magát utánozza.
Hogy érti ezt?
Semmilyen kockázatot nem vállal a zenekar,
mióta visszajött Olaszországból.
Pedig szükségünk lenne egy tökös karmesterre.
Vagy petefészkesre. Erős petefészkekkel.
Na, gyerünk!
Szia! Hát neked nem odabent kéne lenned?
Kiküldtek.
Kiküldtek? Ki küldött ki?
Az a rohadék karmester.
Az a rohadék karmester? Miért küldött ki?
Mert én tényleg tudok játszani, de a többiek bénák.
Ez nem fair. Ez nagyon nem fair.
Nem vagy kicsit öreg a cigihez?
Úgy érted, túl fiatal?
Nem, én 12 évesen szoktam le, Ricky.
Honnan tudod a nevem?
Tudom a neved, mert te is tudod az enyémet.
-Persze. -Szóval tudom.
Maestro Rodrigo. A tacós csávó.
"Delgado szuper tacói."
Hagyd abba, ne!
-"Taco, taco, taco, taco, taco." -Hagyd abba.
Visszahozza a rossz emlékeket. Szörnyű emlékeket.
Menjünk csak be. Nézzük, hogy áll a zenekar!
-Tök bénák. -Tudom.
De tudod, van egy Kalimán nevű szuperhős,
aki mindig azt mondta, serenidad y paciencia.
Nyugalom és türelem.
Mondtam, hogy borzasztóak.
Mert hiányzik az ütőhangszeresük.
Menj. Menj vissza!
-Maestro, szép lassan, de haladunk. -Igen.
Ha ennél lassabban haladnánk, hátrafelé mennénk.
Igen.
-Téged hazaküldtelek. -Maradhatsz, ha viselkedsz.
És ha nem, akkor elfenekel?
Maestro, zavarja a többi gyereket.
Dobd meg a pálcáddal. Maestro Rivera is ezt csinálta.
Megtenném, de akkor lecsuknak.
-Maestro, beszélhetünk egy pillanatra? -Igen.
Maestro, van néhány probléma, amit meg kell oldanunk.
Problémák. Hadd halljam őket.
Megkaptuk az ajándék hegedűvonókat Düsseldorfból,
de sajnos termeszesek.
Mi történt Düsseldorffal? Kedveltem Düsseldorfot.
Szükségünk van egy fafúvós tanárra,
és a rézfúvós tanár Wisconsinban kapott állást.
-Mi az a Wisconsin? -Egy állam. Wisconsin állam.
Wisconsin egy állam?
Wisconsin?
Wisconsin. Wisconsin!
Szerintem tévedsz. Nem állam.
-A fiúmosdó megint eldugult. -Megjavítom.
És az iskolatanáccsal is találkoznunk kellene.
A gyerekek holmijának kellene néhány szekrény.
És további hangszerek is.
Van egy ötletem. Gyertek velem!
Mindenki figyeljem rám! Tudomásomra jutott,
hogy több problémánk is van szekrényekkel, az iskolával, hegedűkkel.
-A mosdóval. -Mosdókkal, igen. Mosdókkal.
És tudom is, hogy ki fogja megoldani a problémáinkat.
-Gloria? -Nem.
Ludwig van Beethoven.
A Maestro Rivera Ifjúsági Zenekar két hónap múlva
az August Memorial Hallban adja elő Beethoven ötödik szimfóniáját.
-Nem tudják megtanulni. -Dehogynem.
Nem, tényleg nem.
Szükség van egy célra. Egy szélmalomra, ami ellen harcolhatnak.
Majdnem.
Basszunk oda!
Menni fog,
-ne beszélj csúnyán, jó? -Sok szerencsét!
Nem menő.
Kiléptem.
Rendben.
Nem, ki vagy rúgva.
-Kiléptem. -Ki vagy rúgva.
-Kiléptem. -Kirúgva.
-Kilépek! -Ki van rúgva.
-Kilépek! -Jó, jó. Ki vagy rúgva.
Minden rendben. Kirúgtuk.
Hányan is voltak már? Hárman?
-Igen! -Akkor keressük meg a negyediket.
-Szia, Cynthia. -Nem, itt a pasid.
Kell neked egy telefon.
Nem igazán. Mit csinálsz most?
Épp most oboáztam egy szomorú macskának.
És te?
Van kedved nálam ebédelni?
-Nincs is olyan, hogy nálad. -Dehogy nincs.
Van egy helyem egy helyen.
Gloria lakására gondolsz? És ő nincs otthon?
Valami szörnyű meetingen van. Vagy ilyesmi, nem tudom.
Akkor jössz?
Szóval nem mentél el a nagy megbeszélésre?
Nem, Hai Lai.
Utálom, ha megbeszélésekről megbeszélünk.
Akkor miért ígérted meg, hogy elmész?
Muszáj volt, Hai Lai.
Megígérni.
De ha mégsem mész el...
Megcsinálom a matét.
Én meg hozok brandyt.
Fél háromkor megbeszélésem van, úgyhogy gyors legyen ám.
Két gyors is belefér?
Miért a desszerten jár az eszed, mikor még főételt sem ettél?
Mert a desszertnek olyan mellei vannak, mint a milói Vénusznak, sőt.
Meg olyan karjai.
Mi a fene?
Rutledge?
Bárhol felismerem ezt az idétlen kuncogást.
-Rutledge! -Üdv!
Az az én köntösöm?
Nem, Rodrigóé.
Nem, mindkettő Gloriáé.
Maga meg mit csinál itt?
Gloria itt lakik, és van szerencsém összejárni vele,
tegye össze a kettőt!
És maguk mióta játszanak keresd a pálcát?
Istenem, de kínos! Rém kellemetlen.
Dehogy, nem kínos.
Egyáltalán nem, Hai Lai.
Igen, elég sokszor közösültünk mostanában.
Mert én vagyok a pasija.
Ez borzasztó.
Dehogy, Thomas, miért lenne borzasztó?
Hailey egy fiatal, tehetséges karmester,
aki próbál sikereket elérni.
De talán nem az a legjobb módja, hogy viszonyt folytat
egy idősebb, sikeresebb karmesterrel.
Idősebb, sikeresebb karmester. Thomas, ez elég sértő.
Én nagyon örülök, és már ideje volt.
Már azóta vártam erre, hogy először berángattad az irodámba,
és közölted, hogy a szívéből játszik.
Most tényleg örülsz, hogy a lakásodban szexelnek?
Igen, örülök.
És ha te is szeretnél, akkor jól viselkedsz.
Gratulálok, kedveseim, biztosan minden jól alakul majd.
Így lesz.
Húsz perc múlva találkozunk.
Harminc.
Írd a számlámhoz!
Minden karmester lehúz egy sört próba előtt?
Csak a tehetségesek.
Elhozhatnád a szüleidet New Yorkba, hogy meglátogassanak.
Hogy így vezényeljek?
Így eladhatnánk pár jegyet.
Tudod, hogy ide mindig jöhetsz,
de kezdem rosszul érezni magam, hogy keddenként üres a hely.
Te érzed magad rosszul?
A pasim a Filharmonikusok karmestere.
A pasid? Szóval már a pasid?
Igen. Szerinte ő a pasim.
De nem biztos, hogy tudja, mit jelent a szó,
csak szereti mondogatni. Nem komoly a dolog.
Biztos vagy benne?
Igen, mikor megcsókolt Velencében,
épp előtte mondta La Fiammának, hogy szereti.
Mire ő, "Igen, abban a pillanatban úgy is gondoltam,
de jött egy másik pillanat, meg egy harmadik."
Ez annyira Rodrigóra vall.
Olyan, mint egy érzelgős kis pillangó.
Nagyon gyorsan beszélsz.
Akkor csinálod, ha ideges vagy.
Igen, az vagyok.
Miért vagyok ennyire ideges?
Mert ő a nagy Rodrigo DeSousa.
Én meg a nagy Hailey Rutledge vagyok.
Ez elég szánalmas.
A nagy Hailey Rutledge, egyenesen a farmról.
Csak ne engedd, hogy megint levágja a hajad.
Ja. Nem fogom.
Hé, elég lesz!
-Jól néz ki. -Igen...
Nincs is előtted tükör.
Találkozni akar a szüleimmel.
El tudod képzelni apámmal egy légtérben?
Mintha Clark Kent és Superman találkozna.
Túlságosan híres.
Ez eddig nem volt fontos, de most...
Most, hogy egy sztárral henteregsz.
Így minden sokkal bonyolultabb.
Thomas megtudta, és azt mondta: "Tönkreteszed a karriered."
A Ferndale-nél is csodálkoznak,
hogy miért jár oda folyton Rodrigo DeSousa.
Mindenki tudja, hogy szexelni jön.
Csak nem tudják, kivel.
De gyanítják, hogy a szuper tehetséges brácsás lánnyal az ötödikről.
Akinek ilyen nagyon éles arccsontja van.
-Milyen arccsont? -Kapd be!
Tehát a jegyeladás. Kéne valami, ami kiemel titeket.
Például legyetek ti a zenekar, akiken sosincs nadrág!
Vagy a zenekar, aki csak horrorfilmek zenéit játssza, négy hárfán.
Vagy csak olyan női zeneszerzőket vállaltok,
akik börtönben végezték, mert kinyírták a férjüket.
-Nem is rossz ötlet. -A nadrág nélküli zenekar?
Srácok, beszélnünk kell valamiről.
Tudom. Visszajött a herpeszem. Miért is lettem fuvolás?
Nem, nem erről. De nagyon sajnálom, Morgan.
Innentől a Forgatagos Fogvájók Zenekar
csak és kizárólag
kortárs, élvonalbeli női zeneszerzők műveit játssza majd.
-Tetszik az ötlet. -Nekem előbb tetszett.
Köszi, Sebastian!
Szuper. Akár új nevet is választhatnátok.
Szeretnénk felajánlani a fiának, Rickynek néhány órát
a New Yorki Filharmonikusok legjobb ütőhangszeresével.
-Rá gondolnak? -Ne legyen ilyen szkeptikus!
-Úgy néz ki, mint egy hippi. -Az is vagyok.
Túl öreg vagy a dobokhoz.
Ez gáz volt.
Most te jössz.
-Picsába! -Nem beszélünk csúnyán!
Van némi sütnivalód, kölyök.
Nem tudjuk, mennyi az esély rá, hogy hivatásos zenész legyen.
Ezt nem lehet előre tudni. De tényleg tehetséges.
-Hölgyem, ön is a zenekar tagja? -Igen.
Visszatérek, amint felgyógyultam a műtétemből.
Egy sérülés tönkreteheti az egész karrierjét? Ez szörnyű.
Néha. De mindent megteszünk azért, amit szeretünk.
Nos, keddenként 6 körül ráérek.
Sajnálom.
Minden délután az étteremben segít.
Rabszolgamunka.
És ha keresünk valakit a helyére?
Egy szorgalmas beugróst.
Kire gondol?
Oké, két mofongo.
Sziasztok!
-Mofongo. -Arroz con gandules.
Akkor a mofongo ide lesz, igaz?
Köszönjük, hogy itt találkozhatunk!
Rodrigót néha kicsit nehéz elérni.
Pontosan ezért szeretnék vele dolgozni.
Persze örvendek a találkozásnak, Maestro Pembridge.
Köszönöm. De én csak a külsős zenei igazgató vagyok.
Badarság. Maestro Pembridge fontos része a Filharmonikusoknak.
És mind nagyon izgatottan várjuk,
hogy együtt dolgozhassunk a balett-társaságával.
Imádtuk a Punk Diótörőt.
És micsoda siker volt! Egészen...
Túl sokáig volt műsoron.
Egon! Nagyon örvendek! Alig várom, hogy beszéljünk.
De előbb adom az étlapot.
Remek.
Ma nincs specialitás, mert mindenünk az.
Most itt dolgozol?
Kedden, igen. Kedd délutánonként.
Micsoda titokzatos alak! Pont, mint maga, Egon.
Ez is elég titokzatosan hangzik. Mi az a pastelón?
A pastelón remek étel. Főzőbanán van benne, meg...
Igazából a főzőbanánhoz minden illik.
Meséljen erről az új, izgalmas projektről!
Ez is balett, de nincs közönség.
Új közönség. Remekül hangzik.
Nem új közönség, hanem egyáltalán nincs közönség.
Rodrigo. Egy modern darabon dolgoznék veled.
Egy fausti történet, egy nagy karmester szemszögéből.
Imádom! Nagyon jól hangzik.
-Igen? Szereted Faustot? -Igen!
Elnézést! Hogy érti, hogy nincs közönség?
A közönség már lejárt lemez.
Úgy érzem, hogy a Diótörővel elért sikerem
egy szörnyeteg volt, ami teljesen leszívta az energiáimat.
Először, mint egy kisbaba, aztán, mint egy kullancs.
Belőlem táplálkozott.
Az arca, mint egy disznó?
Ami az erdőben kerget,
miközben próbálod lehúzni a nadrágodat?
Próbálta megenni a la merde-et, ami a hátsódból távozott?
-Nem, de tetszik a kép. -Undorító.
De az egészet a nézőkért csináljuk.
Maga nem előadóművész.
Ezzel vitatkoznék. Hallotta már énekelni?
És kinek énekel?
Hát, legtöbbször neki. De...
Az csak egy ember. Nem egy egész közönség.
-Touché. Ez igazán... -Ugye?
Úgy hiszem, egy művész vagy kifelé, vagy befelé tekint.
Nehéz mindkettőre egyszerre figyelni.
Olyan ez, mint egy tüsszentés, vagy egy verőértágulat.
Nagyon jó!
-Tényleg? -Igen.
Imádom! Nagyon tetszik. És...
-Kész az étel! -Oké.
Kicsit őrültekháza van. Én sose mondanám ezt.
Találjátok ki, mit kértek inni! Ez nagyon jó!
Remek pincér.
Raleigh, Durham. Észak-Karolina. Felszállás.
Hai Lai! Hai Lai! Szia!
-Rodrigo! -Féltem, hogy lekéslek.
-Ez a te helyed? -Igen.
Akkor ülj le, beszélni akarok veled.
-Mindjárt indul a busz. -Ülj le.
-Mi az? -Nincs baj.
Találkozni akarok a szüleiddel.
-Miért? -Mert én vagyok a pasid.
Itt az ideje, Hai Lai. Itt az ideje.
Az étteremben dolgoztam...
Hogy mi?
Egy étteremben dolgozom. Puerto Ricó-i.
És találkoztunk Egonnal, a koreográfussal.
Tényleg mindjárt indul a busz.
Tudom.
Együtt akar velem dolgozni, úgy, hogy nincs közönségünk.
Lenyűgöző, nem?
Azt mondta, hogy a közönség már lejárt lemez,
és hogy a nézők csak leszívják az energiáit, vagy ilyesmi.
És mikor ezt mondta, arra gondoltam,
igaza van, én sem akarok a nézőkre gondolni.
Én a barátnőmmel szeretnék lenni. Hai Laival.
Ugye tudod, hogy ez egy 10 órás út lesz?
Nem, nem tudtam.
Nem baj. Ha együtt vagyunk, nem lesz gond.
Örülsz, hogy itt vagyok, ugye?
Szerintem az enyém beragadt.
Kreatívfelelős Dranka Anita e?