Rodrigo?
Babyen er vågen.
Okay.
Kom her.
Så, så.
Okay, hej.
Pis, jeg kunne virkelig godt bruge lidt hjælp.
Rodrigo!
Hvor fanden er du?
-Jeg er her, Hai Lai. -Okay, godt.
Ludwig og Gustav skal have en flaske mere, og Igor og Wolfgang skal skiftes.
Jeg kan ikke.
Jeg er ved at lave et fantastisk stykke med Yanomami-musikere.
Det er virkelig fedt.
Men du kan få noget hallucinogent pulver op i næsen.
-Okay. -Løft hovedet. Okay?
-Klar. -Okay.
MOZART I JUNGLEN
Jeg har lige drømt noget helt vildt.
Hvad?
Vi havde otte børn, eller måske var der flere.
-Jeg kunne ikke tælle dem. -Det er en dejlig drøm.
-Vent. Et øjeblik. -Søde, kl. er 04.00.
-Hvad kaldte du mig? -Undskyld.
I forhold til Mahler-festivalen, så passer den femte fint.
Nej, den femte maj.
Anden symfoni.
Jeg taler med folk fra hele Europa.
Undskyld, søde. Det tager et øjeblik.
Lad os ikke sige "søde." Det minder mig om mine forældre.
"Forældre"? Ja.
Guillaume, ja.
Jeg ville gerne til Marokko og spille med et beduinorkester,
men jeg er til festival i Lissabon den dag.
Ja, mand, det lyder vidunderligt.
Måske springer jeg over Lissabon.
Hvorfor har jeg ikke mødt dine forældre?
Fordi du ikke skal løbe skrigende bort.
Og jeg er tilbage om to dage. Det bliver en kort tur.
Jeg må lægge på. En smuk pige er lige kommet.
Ja, okay. Farvel. Ciao! Farvel.
Kl. er 04.00.
Vi har aldrig haft sex kl. 04.00.
-Det tror jeg ikke er muligt. -Det har vi ikke.
De siger, at sex kl. 04.00 er utroligt.
Måske skulle vi gøre det inden, det bliver kl. 05.00-sex.
Okay, kom så. Og nu, en, to, tre, listo.
Er det min telefon?
Ja. Gør det noget, jeg bruger den?
Bare et øjeblik.
Knaldede I kl. fire i morges?
Ja, Shawn.
Det var rigtig godt. Tak.
Jeg vidste ikke, det kunne høres.
Tubaisten inde ved siden af kunne høre det, og han er døv.
I det mindste er her ét par, der har sex.
Det hørte jeg godt.
Godt. Det var meningen.
Hvad er der til morgenmad?
Det er frittata med squashblomst, no flor de calabaza og lidt papaya.
Som er skåret ud i små noder.
Ja, og lidt sødt brød, og det som er...
Jeg ved ikke, hvad man siger på Engelsk. Det er zapote.
Og jeg har lavet kaffe.
Jeg kan ikke fortsætte med at spise sådan.
-Rodrigo? -Ja, Shawn?
-Bor du her nu? -Hvad?
Jeg spurgte, om din kæreste bor her nu.
"Kæreste"?
Jeg er aldrig blevet kaldt kæreste før. Det er første gang.
"Kæreste."
Hvorfor tror du, han bor her?
Han har været her hver aften i denne uge.
-Og det gør ikke noget. -Slet ikke.
Men jeg mangler husleje i denne uge...
-Shawn. -Og... Sebastian.
Husleje. Ja, jeg ved det.
Det er en forbrydelse at musikere skal betale leje.
Og alligevel sker det.
Hvad med at jeg betaler lejen det næste år?
Nej.
-Tja, hvorfor ikke? -Fordi du ikke er min sugardaddy.
-Men du kalder mig "søde" hele tiden. -Ja, men det er noget andet.
Du må godt være min sugardaddy.
Hold op med at lægge an på ham.
Tillykke med anmeldelsen i Ralph Vaughan Williams i dag.
-Sig ikke "A"-ordet. -Anmeldelse?
"New York Symfoniorkester når nye højder
med maestro DeSousa, der støt udvikler sig." Hør selv?
"Støt udvikler sig"? Giv mig den. Tak, Shawn.
"Stødt udvikler sig."
Pis!
-Hallo! -Det er noget pis.
Kom tilbage.
-Ja. -Det skal nok gå.
Undskyld, det er bare...
Det er, som det er. Det er det med anmeldelser.
Det er mit problem ikke dit. Og heller ingen andres.
-Det er pisse latterligt. -Det er godt.
Farvel, søde.
-Hej. Var det... -Nej, det ligner ham bare.
NEW YORK SYMFONIORKESTER
Pavel!
Hvornår er det normalt, i et normalt romantisk forhold,
at møde forældrene?
Jeg kan høre rotter.
Kan du høre rotter?
Det stoppede.
Hvad synes du, Fagforenings-Bob?
Første gang jeg mødte min kones forældre,
var da de hjalp hende med at flytte ud fra vores hjem under skilsmissen.
De var søde.
-Hold da kæft. -Ja.
Hej, venner! Jeg er tilbage!
Og dette er min obolektion, og det er min obolærer, Hailey!
-Hej. -Okay, venner. For at spille obo,
skal man blæse virkelig hårdt mellem to stykker strå...
Jeg viser jer det.
Det får ens hals til at puste sig op, og det ser skrækkeligt ud.
Hvorfor ville du spille obo?
Så jeg kunne se skrækkelig ud.
Det var virkelig godt. God prøve.
Flot, Fagforenings-Bob.
-Andenobo. Arlen. -Ja.
Ja, mand. Du er lidt bagefter.
Var jeg? Undskyld, jeg...
Du ved, det var lidt stift.
Som om du ikke spillede med blodet.
Jeg kunne ikke... Intet blod overhovedet. Det var som et lig.
Du spillede nærmest som en død mand.
Åh gud. Det er jeg ked af, maestro, jeg...
Alle andre var rigtig gode.
-Ja, det er det. -Tak.
Maestro, jeg vil lige sikre mig,
at du kommer til mødet i byggekapitalkomiteen.
Gloria, helt ærligt. Jeg tror ikke på dødsstraf!
Hvad snakker du om?
Så du kommer?
Godt.
Mesterligt. Godt!
Pas på fluerne. Luk munden.
Okay. Stop. Hvad fanden er det?
-Hvad? -Hvad er det her?
Det ser ud, som om du piller ved en elefants kugler.
Det er typisk Rodrigo. Find på dine egne dirigent-særheder.
-Hvad hvis jeg ikke har nogen? -Styr dig.
Du ved, at du er en tosse. Hold op med at skjule det.
Tak.
Jeg vidste ikke, jeg imiterede ham.
Det er vel forventeligt, ikke?
Du har tilbragt halvdelen af livet på at stirre på ham fra obosektionen.
Du er hans drone.
Det er jeg ikke. Tag det i dig igen.
Ramte jeg et ømt punkt?
Har du hørt fra konkurrencen i Tokyo?
-Jeg tror ikke, jeg kommer ind. -"Jeg tror ikke, jeg kommer ind."
Det tror jeg, du gør. Og når du gør, skal du ikke imitere Rodrigo.
Han lader i øvrigt til at imitere sig selv for tiden.
Hvad skal det betyde?
Orkesteret har kun spillet det sikre,
siden han kom tilbage fra Italien.
Det har brug for en dirigent med nosser.
Eller æggestokke. Pisse store æggestokke.
Kom så.
Burde du ikke være indenfor?
Jeg blev smidt ud.
Smidt ud? Af hvem?
Den skide dirigent.
"Den skide dirigent"? Hvorfor smed han dig ud?
Fordi jeg kan spille, og alle andre stinker til det.
Det er ikke fair.
Er du ikke lidt for gammel til at ryge?
Mener du "for ung"?
Nej, jeg stoppede, da jeg var 12, Ricky.
Hvordan kender du mit navn.
Jeg kender dit, fordi du kender mit.
-Det er klart. -Jeg ved det.
Maestro Rodrigo. Taco-fyren.
"Delgados super, super hårde tacos."
Stop.
-"Tacos." -Nej. Jeg mener det.
Det vækker dårlige minder. Rædslerne.
Nå, men lad os gå ind. Lad os se, hvordan det går med orkesteret.
-De er pivringe. -Det ved jeg godt.
Men, ved du hvad, der findes en superhelt ved navn Kalimán,
som plejede at sige "serenidad y paciencia."
Altså "sindsro og tålmodighed."
Jeg har jo sagt, de er pivringe.
Det er fordi, de mangler deres fantastiske perkussionist.
Smut derover.
-Det går fremad. Med baby-skridt. -Ja.
For en baby er et baby-skridt bare et skridt.
Nemlig.
-Jeg troede, jeg bad dig gå hjem. -Medmindre du kan opføre dig ordentligt.
Hvis jeg ikke gør, får jeg så smæk?
Han forstyrrer de andre børn.
Bare kast en dirigent stok efter ham. Det gjorde maestro Rivera efter mig.
Det ville jeg gerne, men så ville jeg blive anholdt.
-Kan vi lige tale sammen? -Ja.
Der er et par problemer, vi skal tage os af.
"Problemer." Lad os tale om dem.
Sendingen med gratis violinbuer er kommet fra Düsseldorf,
men der er termitter i dem.
Pis. Hvad er der sket med Düsseldorf? Jeg elskede Düsseldorf.
Vi skal hyre en coach til træblæserne,
og messingblæser-læreren har taget et job i Wisconsin.
-Hvad er Wisconsin. -En stat.
Er Wisconsin en stat?
Wisconsin?
Wisconsin!
Jeg tror, du tager fejl. Det er ikke en stat.
-Drengetoilettet er i stykker igen. -Det ordner jeg.
Vi kan ikke blive ved med at udsætte mødet med skolebestyrelsen.
Og børnene skal have skabe til deres ting.
Vi skal have flere instrumenter at øve på.
Jeg har en idé. Følg med mig.
Hør her, alle sammen. Jeg er blevet gjort opmærksom på,
at der er problemer med skabe, skolebestyrelser, violiner...
-Toiletter. -Og toiletter.
Og jeg kender den helt rigtige til at tage sig af det.
-Gloria? -Nej.
Ludwig van Beethoven.
Ja, om to måneder vil Maestro Rivera Ungdomsorkester
optræde i August Koncertsal med Beethovens 5.
-Det kan de ikke. -Jo.
Nej, det kan de ikke.
De har brug for et mål. De har brug for modvind at kæmpe mod.
Næsten.
Vi kan fandeme godt.
Vi kan godt,
-men styr lige sproget, ikke? -Held og lykke.
Det er ikke sejt lige nu.
Jeg siger op.
Okay.
Nej, du er fyret.
-Jeg siger op. -Nej, du er fyret.
-Siger op. -Fyret.
-Jeg siger op! -Han er fyret.
-Jeg siger op! -Fint. Du er fyret.
Det er fint. Fyret.
Hvor mange har vi haft? Tre allerede, ikke?
-Ja! -Lad os prøve en fjerde.
-Hej, Cynthia. -Nej, det er kæresten.
Du skal have en telefon.
Nej, det er ikke nødvendigt. Hvad laver du lige nu?
Jeg har lige spillet obo for en sørgelig rad.
Hvad med dig?
Vil du med hjem til mig til frokost?
-Du har ikke noget sted. -Jo.
Jeg har et sted i et sted.
Du mener hos Gloria? Er hun der?
Nej, hun er til et forfærdeligt møde. Eller sådan noget, jeg ved det ikke.
Kommer du?
Så du droppede det kapitalrejsningsmøde?
Ja, Hai Lai.
Jeg hader de møder om møder.
Hvorfor sagde du overhovedet ja?
Fordi jeg var nødt til det.
Jeg sagde, jeg ville gøre det.
Men hvis du ikke tager med, så...
Jeg laver noget mate.
Jeg laver en brandy.
Jeg har et møde kl. 14.30. Vi må gøre det hurtigt.
Hvad med to hurtige.
Hvorfor tænker du altid på dessert, før du har fået hovedret?
Fordi desserten har bryster som Venus fra Milo, bare bedre.
Og arme.
Hvad fanden?
Rutledge?
Nej, jeg kan genkende det åndsforladte fnis.
-Rutledge! -Hej!
Er det min kimono?
Nej, det er faktisk Rodrigos.
Nej, de er begge Glorias.
Hvad laver I her?
Hun bor her, og jeg er fyren, der går i seng med hende,
så du kan selv lægge to og to sammen.
Hvor længe har I leget skjul dirigentstokken?
Det her er så ydmygende.
Nej. Det er ikke ydmygende.
Der er intet at skamme sig over.
Vi har dyrket en del sex på det seneste.
For jeg er kæresten.
Det er skrækkeligt.
Nej, Thomas. Hvorfor er det skrækkeligt?
For hun er en lovende dirigent,
der forsøger at skabe sig et navn.
Det er måske ikke så smart at have en affære
med en ældre og mere etableret dirigent.
"Ældre, mere etableret dirigent." Det er ganske fornærmende.
Jeg synes, det er dejligt og på høje tid.
Det har været min forventning, siden du slæbte hende ind på mit kontor,
og du sagde: "Hun spiller med blodet."
Synes du, det er dejligt, at de knalder i din lejlighed?
Ja.
Hvis du vil knalde i min lejlighed igen, så skal du opføre dig ordentligt.
Tillykke, søde venner, det ender sikkert godt.
Det gør det.
Vi ses om 20 minutter.
Tredive.
Sæt det på regningen.
Drikker de fleste dirigenter en øl inden, de skal optræde?
Kun de mest lovende.
Måske skulle du tage dine forældre med til New York på besøg.
Så jeg kan dirigere som...
Jeg tænkte bare, at vi måske kunne sælge et par billetter.
Du ved, du altid må holde en koncert her,
men det er deprimerende, at der tomt hver tirsdag aften.
Synes du, det er deprimerende?
Min kæreste er dirigent for New York Symfoniorkester.
Din kæreste? Er han nu din kæreste?
Ifølge ham er han min kæreste.
Men jeg tror ikke, han ved, hvad det ord betyder,
og at han bare kan lide at sige det. Det er i hvert fald ikke seriøst.
Er du sikker på det?
Ja. I Venedig, da han kyssede mig,
sagde jeg: "Du har lige fortalt La Fiamma, at du elsker hende."
Og han sagde bare: "Ja, jeg mente det i øjeblikket,
og så kom der et andet øjeblik og et andet øjeblik."
Og sådan er Rodrigo.
Han er som en emotionel sommerfugl...
Du siger "som" meget.
Det siger du kun, når du er nervøs.
Ja, jeg er nervøs.
Hvorfor er jeg så skide nervøs?
Fordi det er Rodrigo fucking DeSousa.
Og jeg er sgu Hailey Rutledge.
Det er patetisk.
"Sgu Hailey Rutledge" ude fra gården.
Du skal bare ikke lade ham klippe dit hår igen.
Ja. Nej.
Gider du stoppe?
-Det ser godt ud. -Ja, jeg...
Der er intet spejl foran dig.
Han vil møde mine forældre.
Kan du forestille dig ham og min far i samme rum?
Det ville være som Clark Kent og Superman, der møder hinanden.
Så berømt er han.
Og det har aldrig betydet noget før, men nu er det...
Nu hvor du fyrer den af med hans pik.
Ja, nu er det mere kompliceret.
Thomas har fundet ud af det, og han sagde: "Du ødelægger din karriere."
Og alle ved Ferndale
undrer sig over, hvorfor Rodrigo DeSousa hele tiden er der.
Ingen undrer sig. De ved, han er der for at knalde.
De ved bare ikke med hvem.
De mistænker den fortryllende bratsch-spiller på femte sal.
Hende med kindbenene der kan skære i diamanter.
-Hvilke kindben? -Fuck dig.
Tilbage til billetsalget. I har brug for en identitet.
Som: "Ensemblet der spiller uden bukser."
Eller: "Ensemblet der kun spiller soundtracks til gyserfilm på fire harper."
Eller: "Ensemblet der kun spiller kvindelige komponister,
der har siddet i fængsel for at stikke deres mænd med kniv."
-Det er ikke en dårlig idé. -Hvad, det bukseløse ensemble?
Der er en ting, jeg vil tale om.
Jeg ved det. Mit forkølelsessår er tilbage. Hvorfor spiller jeg lige fløjte?
Det er ikke det. Men jeg er ked af det, Morgan.
Fra nu af vil Dundrende Tandstikker Ensemble
kun spille
musik af nye kvindelige komponister fra samtiden.
-Jeg er vild med den idé. -Jeg var vild med den først.
Tak, Sebastian.
Godt. Så kan I få et nyt navn.
Vi vil give din søn, Ricky, privatundervisning
hos vores perkussionist i New York Symfoniorkester.
-Mener du ham? -Vær ikke så skeptisk.
-Du ligner en hippie. -Jeg er en hippie.
Du er for gammel til at spille på slagtøj.
Det var latterligt.
Så er det dig.
-Pis! -Du! Sproget.
Du har evner, knægt.
Ja, men jeg ved ikke, om det er realistisk for ham at blive professionel musiker.
Måske, måske ikke. Men han har talent.
-Er du også med i orkesteret, frøken? -Ja.
Jeg er tilbage, når jeg er kommet mig efter en operation.
Så en enkelt skade kan ødelægge ens karriere? Det er skrækkeligt.
Det er ikke godt. Hvad man ikke gør for kærligheden.
Jeg har tid torsdag kl. 18.00.
Undskyld.
Han hjælper i restauranten om eftermiddagen.
Slavearbejde.
Hvad hvis jeg kan skaffe en god afløser?
En ydmyg afløser.
Hvem?
To mofongos.
Hej.
-Mofongos. -Arroz con Gandules.
Okay, ja, så mofongos her, ikke?
Tak, fordi du ville møde os her.
Rodrigo kan være svær at få fat på.
Det er derfor, jeg vil arbejde sammen med ham.
Det er dog en dejlig overraskelse at møde dig, maestro Pembridge.
Tak. Jeg er blot den irrelevante, ledende musikchef.
Det er noget pjat. Han er en integreret del af symfonien.
Og vi er alle glade for
at kunne samarbejde med dig og dit nye balletkompagni.
Jeg var vild med din Punk-Nøddeknækker.
Og hvilken succes! Det blev opført hele...
Det var på plakaten alt for længe.
Egon! Det er dejligt at møde dig. Jeg glæder mig til at tale med dig.
Men her er først menuerne.
Godt.
I dag er der ingen tilbud, da det hele er på tilbud.
Arbejder du her nu?
Torsdag eftermiddag.
Han er en mystisk mand. Som dig, Egon.
Nu vi er ved mystisk, hvad er så en pastelón?
Den er god. Der er melbanan i og...
Alt med melbanan er godt.
Fortæl os om dit spændende nye projekt.
Det er ballet uden publikum.
Ballet for et nyt publikum. Det lyder fantastisk.
Det er ikke en ballet for et nyt publikum, det er en ballet uden publikum.
Jeg vil gerne arbejde sammen med dig om en moderne billet.
Det er en Faust-historie, der opleves igennem en stor komponist.
Jeg er vild med det. Det lyder godt.
-Synes du? Kan du lide Faust? -Ja!
Men... Hvad mener du med "uden publikum"?
Jeg føler, at publikum er et gammeldags koncept.
Jeg føler, at min succes med Nøddeknækkeren
var som et bæst, der diede hos mig.
Det føltes som en baby, og så føltes det som en flåt.
Den levede af mig.
Havde den et griseansigt?
Jagtede den dig rundt i skoven,
mens du forsøgte at tage dine bukser af?
Og forsøgte at spise la merde, der kom ud af din røv?
-Nej, men det er et godt indre billede. -Det er klamt.
Men publikum er dem, vi laver tingene til.
Du er ikke en kunstner.
Der er jeg uenig med dig. Har du hørt hende synge?
Hvem synger du for?
Tja, ham, mest. Men...
Det er en person ikke et publikum.
-Touché. Det er en god... -Ja, ikke?
Jeg føler bare, at en kunstner enten kigger indad eller udad.
Det er svært at gøre begge dele på en gang.
Det er som et nys eller en aneurisme.
Det er virkelig godt.
-Synes du? -Ja.
Jeg er vild med det. Det er fedt. Og...
-Bestilling klar! -Okay.
Det er lidt tosset. Det siger jeg aldrig.
Overvej jeres drikkevarer. Det er godt.
En fantastisk god tjener.
Raleigh, Durham. North Carolina. Stig ombord.
Hai Lai! Hej!
-Rodrigo! Hvad... -Jeg var bekymret for ikke at nå dig!
-Ja! Vent, er det din plads? -Ja.
Okay, sæt dig. Jeg vil tale med dig.
-Bussen kører snart. -Sæt dig.
-Hvad nu? -Intet problem.
Jeg vil møde dine forældre.
-Hvorfor? -Fordi jeg er kæresten.
Og fordi det er tid.
Jeg var på vagt i restauranten...
Hvad?
Jeg arbejder på en restaurant. En puertoricansk restaurant.
De kom forbi med Egon, koreografen.
Bussen kører altså snart.
Det ved jeg godt.
Han vil lave et samarbejde med mig. Konceptet er en ballet uden publikum.
Utroligt, ikke?
Han sagde noget med, at publikum var et gammeldags koncept,
og hvordan publikum suger på ham, eller noget underligt noget i den retning.
Men da han nævnte det, tænkte jeg...
"Ja, jeg vil ikke tænke på publikum.
Jeg vil bare være sammen med min kæreste, Hai Lai."
Du ved godt, det er en 10-timers bustur, ikke?
Nej, det anede jeg ikke.
Det gør ikke noget, hvis vi er sammen.
Du er glad for, at jeg er her, ikke?
Min er... Min sidder vist fast. kke?