Herregud!
Jisses!
-Har du ens körkort? -Jag har ett engelskt.
-Räknas det? -Tydligen inte, maestro.
Nu har vi chansen, ska vi inte bara dra härifrån
och åka till Sag Harbor över helgen?
Vill du inte träffa dem?
Självklart, jag är överlycklig! Jag är förväntansfull!
Nej, jag menar bara, ungar och föräldrar.
Det har alltid varit svårt att presentera nån...
Det är för sent, de har sett oss.
Hej, hej.
Thomas, jag... Jag vill att du ska vara dig själv
och jag vill att du har kul och...
Men ibland kan han... De kan vara lite...
Och du kan... Och vet du vad?
Vadå?
Strunt i det, det är bra, vi går in.
-Välkomna! -Hej!
Glo, kom hit med gumpen!
Du hörde henne, Glo, gå dit med gumpen.
-Hej, vännen. -Pappa! Hej!
-Hej! -Hur är det?
-Hej, mamma! Hej! -Roligt att se dig.
Hej, raring. Hur mår du
Det här är Thomas Pembridge.
-Hur står det till? -Trevligt att träffas.
Du måste vara mycket speciell.
Hon tar aldrig hem sina pojkvänner.
Hon har hemsk smak när det gäller män!
-Det har du rätt i! -Han är rolig.
-Och det här är avslutningsbalen. -Jag har aldrig sett så mycket hår.
Och hennes dejt. Herregud. Han ser ut som ett piggsvin med finnar.
Nu har han ett teknikföretag som är värt sju miljarder.
Herregud! Vem är den här lilla köttbullen?
Det är Glo, när hon var 12.
Vi brukade kalla henne prinsessan Twinkie!
Det menar du inte? Hejsan, prinsessan Twinkie!
Okej, det räcker. Jag var en kraftig liten flicka.
Jag lovade mig själv att jag skulle gå ner 18 kilo
och flytta till en plats med bibliotek
så fort som möjligt.
Vi träffade visst en öm punkt. Hon har alltid trott sig vara förmer än oss.
Jag vet. Jag försöker alltid få henne att slappna av.
Pappa, det är inte sant.
Det är inte osant.
Mamma, jag har strudelkaka som du gillar i köket.
Hör på, grabben. Vad har du för planer med vår dotter?
Inte äktenskap! Tror du att jag vill bli nummer fem?
Då så, raring. Inga barnbarn.
Du...
-Åh du! -Se på hans ansikte!
Han trodde verkligen att vi skulle pressa honom!
-Där fick ni mig! -Ja. Verkligen!
Den var bra!
Vad är det som är så roligt?
Dina föräldrar är dumma mot mig.
Jag älskar dem. De är fantastiska. Det var...
Jag är glad alla kommer överens.
Hej då, Glo!
-Det gick ju lysande! -Hej då! Kom snart tillbaka.
Jag är glad att du hade så roligt.
Det skulle du också haft,
om du drog ut pinnen ur arslet.
Jag ska, sen ska jag slå dig med den.
Så ska det låta. Vi måste sova hos dig ikväll.
Jag har en inneboende.
Jag vill nog vara ifred inatt.
Vad i helvete har jag sagt?
Jag vet inte hur jag tänkte.
Klockan är fyra på morgonen och du kan ändå inte sova?
Kanske lite musik kan hjälpa.
Johann Sebastian! Spela, fortsätt spela!
Men inte för mig, för jag är hemma,
jag mår bra. Jag har inte... Du vet?
En man utan ett hus som säger att han är hemma,
en man som åker till fängelset och säger att han är fri,
är han ett barn, ett geni eller en galning?
Håll klaffen, Johann Sebastian!
Vad är det för oväsen?
Ursäkta, maestro, ursäkta. Men det är Johann Sebastian.
Herregud! Gör du bubblor här inne igen. Kom igen.
Jag måste! Det är nåt jag måste komma på
men det går inte förrän jag kan sova och jag kan inte sova
förrän jag kan komma på det.
För jag såg Melody Yang göra en fantastisk bubbla,
en stor och sen en liten inuti den stora bubblan
och sen en till som cirklade runt den bubblan.
Jag har velat berätta en sak för dig...
Ja, berätta. Berätta!
Det är om Gloria och mig.
Jag vet inte vad jag håller på med.
I början var hon så rolig.
Vi hade det underbart tillsammans och...
Och sen av nån anledning har hon förändrats.
Det är alltid så.
Inget roligt längre. Ingenting.
-Ena dan är allt bra... -Ja.
Nästa dag är allt konstigt. Och ingen vet varför.
-Ja, precis. -Det är som med orkestern.
De var tillsammans. Nu är vi separerade, tillsammans igen,
men vem vet vad som kan hända. Det är alltid så,
det förändras jämt.
Ja. Har du kvar av det där klibbiga?
-Har du... -Jag minns det!
Har du nåt...
Jag gjorde slut på det innan jag åkte till Venedig.
-Ja. -Attans!
Men pröva det här.
Okej, jag ska bara...
-Pröva bara. -Jisses, det är så dumt.
Känn känslan. Ja.
Herregud. Se på det där!
Det känns som att jag spelar andrafiolen i vårt förhållande.
Ja, jag vet att jag spelar andrafiol.
Varför säger du nåt sånt?
Hur ska jag få folk att spela det här för mig?
Det är för lite för orkesterfolket.
Underskatta aldrig styrkan med gratis pizza och öl.
Jag använder det för att bygga upp en hel kabaré.
Det är brandlarmet. Vi måste ut på gården.
Lämna era grejer.
Se upp, tuban.
-Hej, är du Esther Ohnn? -Det är jag.
Jag är ett stort fan.
Jag vet att det låter nördigt.
Det är bara så coolt att du avstod en specialistutbildning
på Juilliard för Moskvafilharmonikerna.
Och att du har spelat med Björk, och, ja...
Jag heter Hailey Rutledge.
Du spydde på Andrew Walsh.
Tja, jag spydde runt Andrew Walsh.
Och han sparkade mig.
Bra. För när han bad mig tvätta hans kläder för hand,
så drog jag. Han är pest.
Ja, han är den värsta.
Det känns bra att träffa en annan sektöverlevare.
Jag ska sätta ihop en ensemble till en föreställning.
Och jag undrar om du vill spela.
Får man betalt?
Gillar du gratis öl?
-Ja. Vem dirigerar? -Det gör jag.
Okej, coolt!
-Vadå? -Jag gör det. Tryck och fruktan, visst?
Ja, tryck och fruktan.
Okej, vi ses på repetitionen.
Det är en metakarpalfraktur,
vilket förklarar den kroniska inflammationen.
Kan jag få fler injektioner?
Vi kan fortsätta med det och sjukgymnastik,
men du kommer antagligen behöva opereras.
Om operationen går bra,
finns det en stor chans till att du ska kunna fortsätta spela.
Jag fattar inte.
Ursäkta?
Skylten. Är den för sköterskorna eller oss?
RÄKNA REGNBÅGARNA INTE ÅSKOVÄDREN
RIVAS & ASSOCIATES ORTOPED
Hur gjorde du det där?
För många trepoängare.
För mycket Bach.
"Trepoängare", är det basket?
Ja. Kevin Majors. New York Knicks.
Cynthia Taylor. New Yorks symfoniorkester.
Coolt. Jag är grym på Für Elise på piano.
Jaså?
-Eller jag var det. -Är du opererad?
Ja, för tio dar sen. Och du?
Min metakarpal är trasig.
En kille i mitt lag hade det. Vet du vad som hjälpte honom?
Bourbon. Med mig.
Det berodde nog bara på bourbonen.
Men du borde nog inte dricka det utan mig.
För att vara på den säkra sidan.
Ms Taylor? Här är receptet.
Kom ihåg att inte använda armen. Förstått?
Jepp.
Hemma!
Nästan.
-Bra att vi inte måste bryta oss in. -Verkligen.
Men jag fattar inte att de där grejerna är kvar.
Maestro säger att bubblorna kan stanna,
-vi är i en bubbla med dem. -Ja.
-Jag vet inte. -Hej.
-Godmorgon.
-Godmorgon. Hej. -Hej.
Hoppar du in för Betty?
Ja, bara fram till provspelningarna, vilket är häftigt,
för jag har bara 40 dollar på kontot.
Vet du vilket stycke du ska spela?
-Ja, jag har några alternativ. -Säg till om du behöver hjälp.
Tack.
Jag har saknat det här.
-Hej, allihop! -Maestro!
Titta på det här.
Vi är tillbaka i vårt hem. Varför är ni så få?
Det är kammargruppen för den stora donatorgalan, maestro.
Vadå?
Hej! Hallå. Snälla, sätt er.
Varsågoda och sitt.
Hur mår ni?
-Ja. -Okej.
-Jaha? -Okej.
-Ingen är trött? -Nej.
Okej.
Är de där träden tända? Är det jag eller är de...
-Nej, de har lampor. -De har lampor.
-Det har de. -De har lampor.
Kom igen.
Maestro.
Du, det är dags att...
Låt oss fortsätta repetera.
-Du måste vila. -Nej. Det är lugnt.
Jag mår bra.
Ni kan väl öva?
Fortsätt med repetitionen en stund, okej?
Låt oss fortsätta och jag kommer att övervaka det härifrån.
-Men fortsätt ni. -Vi får hjälpa honom.
På bästa möjliga sätt,
för vi måste...
Nej, den ska vi inte spela.
Det går bra, den är en bra uppvärmning.
Jisses!
Hai Lai?
Cynthia?
Tanya?
De där träden.
Hallå!
Är du vaken?
Ja. Hej!
-Hej! -Jag heter Rodrigo DeSousa.
Jag vet vem du är. Du är killen på alla affischerna.
Ja, det är jag. Och du är...
-Jag är säkerhetsvakten. -Jag aldrig sett dig förr.
Jag har varit här i 25 år.
Vad är klockan?
-Den är 03.00. -Här?
-Sov du bra? -Ja. Jag behövde verkligen...
Jag tänker dricka lite mate. Vill du ha?
Lite vadå?
Men var du här när Pembridge gjorde "Eroica"?
Den minns jag inte så väl.
Ja, den är som...
Jag är ledsen, men ibland så somnar jag bara.
-Varför? -Jag vet inte, jag gillar jazz, Coltrane.
Ja! Coltrane, absolut, ingen tvekan.
Och vi kanske kan se kopplingen från Stravinskij, det är bra.
Ja, men som, Beethoven, Chopin, Bach,
uppskattar du inte dem? Gillar du inte det?
Jo, de är bra, men du vet, de...
Jag behöver mer rytm, den typen av swing,
takten som man hör i jazzsolon och såna saker.
Och vad tror du om...
Hur skulle det kunna bli bättre för dig?
-Bättre scenkläder. Vad tycker du? -Ja, definitivt det.
-Det vore... -Det är så formellt.
I Cats, har du sett Cats på Broadway?
-Musikalen Cats? -Nej.
De har morrhår och allt.
Det är annorlunda än det här.
Jag ska ge dig biljetter till nästa säsong.
Gå på konserterna,
så kanske du ändrar dig.
Lite grann. Ja.
Det tvivlar jag på. Ta inte illa upp.
Men jag kan ta med mitt barnbarn.
Han spelar violin.
Han spelade violin. Han slutade.
Lektionerna var dyra.
Och han fortsatte inte med det. Ungar!
Vet du vad, när ett barn leker
eller springer,
så lyssnar de på musik i tanken.
Hej. Välkommen.
Det låter som det går framåt.
-Är det andra satsen? -Ja, den är på gång.
-Den här är till dig. -Tack.
Jag vill att du går tillbaka till stycket vi jobbade med förut.
-Okej. -Ingen musik, visa mig bara.
Bra. Det är bra.
Visa hur du för in fagotterna igen.
Ja.
Mycket extravagant. Var fick du det ifrån?
Det är så Kuchar gör det på YouTube.
Då är det hans grej, eller hur?
Vad betyder det för dig?
Det handlar om att lämna Tjeckoslovakien efter kriget...
Nej. Det där vet jag, det är bara en redogörelse.
Du kan inte bara dirigera nåt som du tycker är intressant.
Jag vill att du hittar det musikstycket
som du verkligen kan känna
och dirigera som ingen annan kan...
-Hai Lai! Hej! -Hej.
Hur är läget? Jag måste prata med dig.
Dyker du bara upp på platser nu? Eller...
Jag bor här.
-Nej, det gör han inte. -Du sa att så länge...
Du är gäst! Skulle du kunna...
Du ser ju att vi har lektion här.
Du har lektion med en av de bästa!
Ja, det är han.
-Han är den bästa! -Jag vet.
-Du har tur. -Tack, vi försöker att...
-Får jag prata med dig... -Kan du ge oss...
Ett ögonblick bara, maestro. Kom med mig.
-Hai Lai! -Ja, vadå?
Vill du ha barn med mig?
-Vadå? -Låt oss skaffa barn. Du och jag.
Nej! Jag kommer strax!
Jag gör nåt som är viktigt för mig
och jag skulle uppskatta om du kunde
ge mig utrymme att göra det.
Jag ger dig utrymmet.
-Ursäkta. -Vill du göra det här eller inte?
Jag vill verkligen gör det här. Vi går tillbaka till takten...
Han är fortfarande kvar. Du måste gå.
Hej, Cynthia!
-Maestro? -Hej!
Det här är riktigt bra.
Det fungerar för mig. Ja, jag kan göra det för din skull.
-Jag kan flytta in. -Vadå?
Bo här. Jag bodde hos Gloria senast.
Jag kan bo här. Varför inte?
Det blir kul!
Vadå, kommer inte Bradford till invigningen?
Nej, han är på turné med sin dokumentär.
Det är viktigt för honom.
Ja, och det här är viktigt för dig. Han borde vara här.
Ja, han borde vara här, eller hur?
Ja.
Och Rodrigo? Har han tid att komma
-på ditt stora genombrott? -Ja, jag tänkte bjuda honom,
men så frågade han om vi skulle skaffa barn...
-Vänta, vadå? -Han menade inte allvar.
-Hur vet du det? -För att jag känner honom.
Har du nånsin fråga honom
hur det är mellan er två?
Det behöver jag inte. Jag vet hur det är.
Det finns inget mellan oss.
Okej. Bara du inte väntar på honom.
Vakna.
Hej, Manu. Det är eldflugor överallt.
Du, Manu.
Jag är glad att du är här.
Du ser ut som skit.
Jag är som skit.
Jag är värre än skit, som om skit skulle skita.
Vill du ha nåt att dricka?
En öl, tack.
Och tequila.
Titta, Cynthia. Titta.
-Min toquelåda. -Vad är det?
Det finns batterier och kablar...
Folk på gatan betalar dig för att få en chock för att bevisa att de har stake.
-Vill du se om den fortfarande fungerar? -Det är lugnt.
-Du vet, maestro Rivera? -Ja.
Han tog den från mig. Han tog den och låste in den.
Han låste in den med alla mina saker.
Innan han dog bad han mig att ge dig den.
Sa han nåt om mig?
Inte mycket.
Maestros älskarinnor.
Den här är filmstjärna...
Men vad betyder det?
Vem vet?
Han led inte. De gav honom droger.
Hör du, nej, nej.
Du, Rodrigo. Hör du. Du!
Ge mig en chock!
Nej, jag menade lådan!
Jag vet, men det finns inga batterier.
Vänta, titta.
Självklart, maestro.
Titta på folksamlingen, halva Wall Street är här.
Jag väntar mig nästan att SCC ska sparka in dörren.
Ja! Jag kommer att få tillbaka mina pengar ikväll.
Jag kan känna det.
Det kvittar om jag måste länsa fickorna i garderoben.
-Ursäkta vad sa du? -Vi klarar oss bra ekonomiskt.
Det var ett inofficiellt skämt.
Om jag får be...
Herregud! Du ser strålande ut!
Ursäkta, jag måste arbeta.
-Du... -Attans!
-Hej. -Hej.
Så, tidigare...
Det var lite för mycket.
Känner du till mörk materia?
-Vadå? -Mörk materia, du vet?
Ja, det som är runt omkring oss.
Vet du hur vi vet att det är omkring oss?
Nej.
För att universum expanderar
och krymper på samma gång.
Det är som att förändra det yttre, förändra inåt.
-Exakt. -Som ett andetag.
Är du redo för förändringar, Hai Lai?
Ja, jag tror att de redan är på gång.
-Jag är visst ute i kylan igen. -Vad gjorde du?
Jag vet inte!
Jag körde henne till Long Island och tillbaka.
Jag vet inte.
Maestro. Hej! Jag tänker gå rakt på sak.
Jag skulle vilja framföra ditt nya stycke med min ensemble.
-Så fan heller! -Skriver du igen?
-Nja, både ja och nej. -Det är fantastiskt!
-Tack. -Det är fantastiskt.
Och det är spännande, och det mörkt, och det är modigt, och det är sorgset,
och platsen där jag vill dirigera det
är ett nytt ställe i Brooklyn. Det är coolt.
-Du borde göra det. -Är du galen?
Du är en mindre betydande elektronisk musikstjärna.
Bara mindre?
Brooklyn är din publik.
Maestro, du sa att jag skulle framför verk som jag känner.
Och jag känner det här stycket.
Jag vet att det finns personer
som antagligen står i kö för att få göra det, men...
Det gör det inte.
Han är knappt känd alls.
Det räcker. Iväg med dig.
Kom igen.
-Okej. -Ja.
Det kommer att finnas villkor.
Bravo!
Tack allihop, tack så mycket för att ni kom hit ikväll.
Vi har haft en segerrik återkomst.
Vi är starkare, vi är bättre, men viktigast av allt,
vi är tillsammans.
Hon har ett så stort... Okej.
hon har ett så stort hjärta. Gloria Windsor. Okej?
Ja, ett stort hjärta. Som en häst.
Som en häst?
Tack, maestro, tack. Alla här har ett stort hästhjärta.
För vi bryr oss om staden, den här orkestern
och det är därför vi är så glada över att få be er förnya ert engagemang
till New York Citys symfoniorkester.
För vi har fantastiska nyheter att ge er.
Gloria är gravid.
Och även Warren Boyd är gravid. Facket-Bob är gravid
och Cynthia är gravid. Alla ni, allihop...
Jag, jag är gravid.
Varför? För att vi presentera vårt bästa initiativ hittills!
Vilket är... Vi ska starta
New Yorks ungdomssymfoniorkester.
Ja!
Men för stunden, är den här orkestern, huvudorkestern,
i desperat behov av er hjälp,
så, snälla ni, om ni kunde öppna era check...
Vilket barn som helst som vill lära sig att spela ett instrument,
kan komma till oss. Han eller hon kan komma till oss.
Eller så går vi till dem! Ja!
Och den är fantastiska långtidsvisionen
kan endast bli möjlig med ert stöd...
Och om barnet inte har ett instrument,
för de flesta av dem har inget,
så kommer vi att ge ett till dem gratis!
Ja! Ja!
-Vill du tillägga nåt? -Nej, jag tror du sa allt.
-Jaså? Okej. Ja! -Hursomhelst, allihop!
Var generösa och...
Så spännande! Vi hade ingen aning!
-Ja, vi är fulla med överraskningar. -Ja!
-Vi är fulla med... -Jag vet!
Jag... Vänta, du.
Kav vi få rummet för oss själva en stund, tack?
Tack så mycket. Tack.
Är du arg? Jag vet inte.
Vadå?
Hur tänker du?
-Jag försöker att rädda det här! -Nej! Ja, men det är lugnt.
-Jag försöker att göra nåt åt det! -Kasta inte!
Du kan inte marschera efter din egen trumma.
Nej.
Vi kan väl prata om det. För om du ska vara så där...
Du måste prata med mig om såna här saker!
Jag pratade med dig!
Nej, det gjorde du inte! Ljug inte!
Jag pratar med dig jämt, men du lyssnar inte!
Det jag vill göra är...
Ja, jag kom inte på...
-Gloria! Gloria! -Jag sa...
Nej, Gloria! Nej, nej. a...