Mozart în junglă
Da! Doamne!
Dumnezeule!
- Măcar ai permis? - Unul britanic.
- Se pune? - Se pare că nu, maestre.
Acum e șansa noastră: o ștergem
la Sag Harbor în weekend?
Nu vrei să-i cunoști?
Ba da, desigur, de-abia aștept! Sunt încântat!
Adică știi... copii și părinți...
Mereu e dificil să prezinți pe cineva...
- Prea târziu, ne-au văzut. - Ce?
Bună!
Thomas... Vreau să fii tu însuți,
să te distrezi și...
Dar uneori e... Pot fi cam...
Și tu poți... Știi ceva?
Ce?
Nu contează, să intrăm.
- Bine ați venit! - Bună!
Glo, mișcă-ți fundul încoace!
Ai auzit, Glo, mișcă-ți fundul acolo.
- Bună, draga mea! - Tată! Bună!
- Bună! - Ce mai faci?
- Mamă! - Ce mă bucur!
Bună! Ce mai faci?
El e Thomas Pembridge.
- Încântat. - Mă bucur.
Cred că ești special.
Nu aduce niciun iubit acasă.
Are gusturi groaznice la bărbați!
- Așa e! - E haios!
- Și aici era la bal. - N-am văzut niciodată atâta păr!
Și partenerul ei! Doamne! Parcă e un porc spinos cu acnee!
Acum conduce o companie de tehnologie care valorează șapte miliarde.
Doamne! Cine e rotunjoara asta mică?
E Glo, la 12 ani.
Îi spuneam Prințesa Gălușcă!
Pe bune? Salut, Prințesa Gălușcă!
Bine, ajunge. Am fost o grăsuță.
Mi-am promis să slăbesc 20 kg
și mă mut într-un loc cu o bibliotecă
cât mai curând posibil.
Am atins coarda sensibilă. Mereu s-a crezut prea bună pentru noi.
Da. Încerc mereu să o fac să se relaxeze.
Tată, nu e adevărat.
Nu e nici fals.
Mamă, ștrudelul care-ți place e în bucătărie.
Ascultă, puștiule. Ce intenții ai cu fiica mea?
Nu de căsătorie! Credeți că vreau să fiu al cincilea?
Deci asta e, draga mea. N-o să avem nepoți.
Vreți...
- Măi să fie! - Ce față a făcut!
Chiar a luat-o în serios!
- Mi-ați făcut-o! - Da!
A fost bună!
Ce-i așa de amuzant?
Părinții tăi mă strâng cu ușa.
Îi ador. Sunt fantastici. A fost...
Mă bucur că vă înțelegeți atât de bine.
Pa, Glo!
- Cred că a fost grozav! - Pa! Să mai veniți!
Mă bucur că te-ai distrat.
Și tu te-ai fi distrat
dacă ți-ai fi scos bățul ăla lung din fund.
O să-l scot și-ți dau una peste cap cu el.
Așa te vreau. Trebuie să mergem la tine în seara asta.
Eu am un chiriaș.
Cred că vreau să fiu singură la noapte.
Ce naiba am spus?
Nu știu ce-a fost în capul meu.
Patru dimineața și tot nu poți să dormi?
Poate ajută puțină muzică.
Johan Sebastian! Cântă în continuare!
Dar nu pentru mine, fiindcă sunt acasă,
sunt bine, da? Nu...
Un om fără casă care spune că e acasă,
un om care merge la închisoare și spune că e liber
e copil, geniu sau nebun?
Taci, Johan Sebastian!
Ce-i cu zgomotul ăsta?
Scuze, maestre! A fost Johan Sebastian...
Doamne! Iar faci baloane în casă. Pe bune, omule.
Trebuie! Caut o soluție,
dar pentru asta trebuie să dorm, și nu pot
să dorm până nu am soluția.
Am văzut-o pe Melody Yang făcând un balon uimitor,
unul mare, apoi unul mic înăuntru,
apoi un altul, în jurul acelui balon.
Tot vreau să-ți spun ceva...
Da, spune-mi!
E despre mine și Gloria.
Nu știu ce naiba fac greșit.
La început a fost foarte distractiv.
Ne simțeam minunat împreună și...
Apoi, fără niciun motiv, s-a schimbat.
Așa e mereu. Întotdeauna.
S-a dus distracția. Gata.
- Într-o zi e bine... - Da.
Apoi, a doua zi, e aiurea. Și nimeni nu știe de ce.
- Da. - Ca orchestra.
Erau împreună. Apoi separați, apoi iar împreună,
dar cine știe ce-o să se întâmple. Așa e mereu,
se schimbă mereu.
Da. Ce zici de puțină chestie lipicioasă?
- Ai... - Mi-o amintesc!
Da, ai...
Am terminat-o înainte să plec la Veneția.
- Da. - La naiba!
Dar încearcă asta.
Bine, o să...
- Încearcă. - Doamne, ce prostie!
Simte-l. Da.
Doamne! Ia te uită!
Parcă mă faci vioara a doua în relația noastră.
Da, știu, chiar cânt la vioara a doua.
De ce spui asta?
Cum o să conving oamenii să cânte asta?
E prea mică pentru cei din orchestră.
Nu subestima ce poți face cu bere și pizza gratis.
Eu așa fac să construiesc un cabaret.
Alarma de incendiu. Hai în curte.
Lăsați-vă lucrurile.
Fii atent, tubă!
- Ești Esther Ohnn? - Da.
Te admir mult.
Știu că sună aiurea.
Dar e tare că ai refuzat o bursă
la Juilliard pentru orchestra din Moscova.
Și că ai cântat cu Bjork și...
Sunt Hailey Rutledge.
Ai vomitat pe Andrew Walsh.
Da, am vomitat pe lângă Andrew Walsh.
Și m-a concediat.
Bine. Fiindcă după ce mi-a cerut să-i spăl rufele de mână
am plecat și eu. E tare enervant.
Da, cel mai...
Mă bucur să mai cunosc o supraviețuitoare.
Adun un ansamblu pentru un eveniment.
Și mă întrebam dacă ai vrea să cânți.
Se plătește?
Îți place berea gratis?
- Da. Cine dirijează? - Eu.
Bine, tare!
- Poftim? - Vin. Șoc și groază, nu?
Da, șoc și groază.
Bine, ne vedem la repetiții.
E un fel de fractură de metacarpian,
ceea ce explică inflamația cronică.
Mai merge o altă rundă de injecții?
Putem continua cu ele și cu fizioterapie,
dar, până la urmă, va trebui să te operezi.
Dacă operația decurge bine,
sunt șanse mari să mai poți cânta.
Nu înțeleg.
Poftim?
Afișul. E pentru asistente sau pentru noi?
NUMĂRĂ CURCUBEIELE, NU FURTUNILE
CENTRUL DE ORTOPEDIE RIVAS ȘI ASOCIAȚII
Cum ai reușit?
Coșuri de trei puncte.
Prea mult Bach.
„Trei puncte”, asta e din baschet?
Da. Kevin Majors. New York Knicks.
Cynthia Taylor. Filarmonica New York.
Tare. Știu să cânt foarte bine Für Elise la pian.
Da?
- Sau cel puțin puteam. - Te-ai operat?
Da, acum zece zile. Și tu?
Metacarpianul meu e fracturat.
Unul din echipa mea a avut asta. Știi ce l-a ajutat?
Coniac. Cu mine.
Probabil doar coniacul.
Dar n-ar trebui să-l bei fără mine.
Ca să fii sigură.
Dră Taylor? Rețeta.
Să nu folosiți brațul. Înțelegeți?
Da.
Acasă!
Într-un fel.
- Bine că n-am intrat ilegal. - Da.
Nu-mi vine să cred că astea mai sunt aici.
Maestrul spune că baloanele pot rămâne,
- ...suntem în același balon cu ei. - Da.
- Nu știu ce să zic. - Bună.
- Bună dimineața.
- Bună.
O înlocuiești pe Betty?
Da, până la probe, ceea ce e tare,
pentru că mai am doar 40$ în cont.
Știi ce bucată cânți?
- Da, am două variante. - Zi-mi dacă-ți trebuie ajutor.
Mersi.
Mi-a fost dor de asta.
- Salutare tuturor! - Maestre!
Ia te uită.
Ne-am întors acasă. De ce așa puțini?
E grupul de cameră pentru marea gală a donatorilor.
Poftim?
Salut! Bună! Stați jos, vă rog.
Luați loc.
Cum vă simțiți? Bine?
- Da. - Bine.
- Da? - Bine.
- Nu sunteți obosiți? - Nu.
Bine.
Copacii sunt aprinși? Mi se pare mie? Sau...
- Da, au lumini. - Au lumini.
- Da. - Au lumini.
Haideți.
Maestre.
E timpul să...
Bun, să repetăm.
- Trebuie să dormi. - Nu. E în regulă.
Sunt bine...
Ce ziceți să repetați voi, da?
Mai repetați puțin, bine?
Cântați, iar eu sunt aici, supraveghez.
- Dar voi cântați. - Să-l ajutăm.
În cel mai bun mod posibil,
fiindcă trebuie să...
Nu cântăm asta!
Bine, ca să ne încălzim.
Frate!
Hailey?
Cynthia?
Tanya?
Copacii ăștia!
E cineva?
Te-ai trezit?
Da. Salut!
- Salut! - Sunt Rodrigo DeSousa.
Știu cine ești. Cel din toate afișele.
Da, eu sunt. Și tu ești...
- Eu sunt de la pază. - Nu te-am mai văzut.
Lucrez aici de 25 de ani.
Cât e ceasul?
- Trei dimineața. - Aici?
- Te-ai odihnit? - Da, chiar aveam nevoie...
Îmi fac niște mate. Vrei și tu?
Ce?
Dar unde erai când a fost Eroica, cu Pembridge?
Nu mi-o amintesc prea bine.
Da, e ca...
Scuze, dar uneori adorm.
- De ce? - Nu știu. Îmi place jazzul, Coltrane.
Da! Coltrane, desigur, fără îndoială.
Și, desigur, poate vedem legătura cu Stravinski, e bine.
Da, dar Beethoven, Chopin, Bach,
nu-ți plac?
Da, sunt așa și-așa, dar...
Cred că am nevoie de ritm, swing,
pop, ce auzi în solourile de jazz și chestii de-astea.
Și ce crezi când...
Cum ar trebui să fie ca să-ți placă?
- Costume mai bune. Ce zici? - Da, desigur.
- Asta... - Prea formal.
În Cats, ai văzut vreodată Cats pe Broadway?
- Știi spectacolul Cats? - Nu.
Au mustăți și toate cele.
Da, e ceva diferit.
Îți dau niște bilete în sezonul următor.
Vii la concerte
și poate te răzgândești.
Puțin. Da.
Mă îndoiesc. Nu te supăra.
Dar pot să-mi aduc nepotul.
Cântă la vioară.
Da. A cântat la vioară. S-a oprit.
Da... Lecțiile erau scumpe.
Și nu s-a mai ținut de învățat. Copiii!
Când un copil cântă
sau aleargă,
în mintea lui ascultă muzică.
Bună. Bine ai venit.
Parcă se dezvoltă.
- E a doua parte? - Da.
- Pentru tine. - Mulțumesc.
Vreau să te întorci la piesa la care lucram înainte.
- Bine. - Fără muzică, doar arată-mi.
Bine. E bine.
Arată-mi din nou cum aduci fagoturile.
Da.
Foarte extravagant. De unde ai învățat asta?
Așa făcea Kuchar, pe YouTube.
Atunci e a lui, nu?
Ce înseamnă pentru tine?
Plecarea din Cehoslovacia după război...
Nu. Știu toate astea, e doar o recenzie de carte.
Nu poți să dirijezi ceva pentru că ți se pare interesant.
Încerc să te conving să găsești o bucată muzicală
pe care să o simți
și să o dirijezi în felul tău...
- Hailey! Bună! - Bună.
Ce faci? Trebuie să vorbim.
Da. Acum apari peste tot? Sau...
Aici locuiesc.
- Ba nu. - Ai spus că deocamdată...
Ești musafir! Poți să ne lași?
Vezi că e o lecție aici.
Ai o lecție cu cel mai bun!
Da. Este.
- E cel mai bun! - Știu.
- Ai noroc. - Mulțumesc că încerci...
- Putem vorbi... - Poți să... Da...
O clipă, maestre. Hai cu mine.
- Hailey! - Da, ce e?
Vrei să faci un copil cu mine?
- Poftim? - Să facem un copil. Noi doi.
Nu! Vin imediat!
E foarte important pentru mine ce fac acum
și te rog mult
să mă lași să continui.
Bine, te las.
- Scuze. - Vrei să faci asta sau nu?
Da, chiar vreau. Bine, înapoi la măsura...
E tot aici. Trebuie să pleci.
Cynthia!
- Maestre? - Bună!
E foarte bine aici.
Da, îmi place. Da, fac asta pentru tine.
- Pot să mă mut aici. Da. - Ce?
Stau aici. Da. Am stat cu Gloria ultima oară.
Pot să stau aici. De ce nu?
O să ne distrăm!
Stai. Bradford nu vine la deschidere?
Nu, e în turneu cu documentarul lui.
E foarte important pentru el.
Și asta e important pentru tine! Ar trebui să vină.
Da, ar trebui să vină, nu?
Da.
Și Rodrigo? O să ajungă
- ...la concertul tău? - Voiam să-l invit
și apoi mi-a cerut să fac un copil cu el...
- Ce? - Nu vorbea serios.
- De unde știi? - Pentru că-l cunosc.
L-ai întrebat vreodată pe Rodrigo
ce e între voi?
Nu trebuie. Știu ce e.
Nu e nimic.
Bine. Doar să nu-l aștepți.
Trezește-te.
Salut, Manu. Văd numai licurici peste licurici.
Salut, Manu.
Mă bucur că ești aici!
Arăți ca un naiba, frate.
Chiar mă simt ca naiba.
Ba chiar mai rău.
Vrei ceva de băut?
O bere, te rog.
Și o tequila.
Înțeleg! Cynthia, uite.
- Cutia mea Toque. - Ce e aia?
Sunt baterii și fire
și oamenii de pe stradă îți dau bani să îi electrocutezi.
- Vrei să vezi dacă mai merge? - Nu, mersi.
- Știi, maestrul Rivera... - Da.
Mi-a luat-o și a încuiat-o.
A încuiat-o cu toate lucrurile mele.
Înainte să moară, maestrul Rivera mi-a spus să ți-o aduc.
A spus ceva despre mine?
Nu prea multe.
Iubitele maestrului.
Asta e din filme,
dar ce înseamnă?
Cine știe?
N-a suferit. I-au dat medicamente.
Nu.
Rodrigo!
Dă-mi una!
Nu, de cutie ziceam!
Știu, dar nu are baterii.
Stai, uite.
Desigur, maestre.
Uite câți au venit, jumătate de Wall Street.
Mă aștept ca SCC să contribuie serios.
Da! O să-mi refac fondurile în seara asta.
Simt asta.
Chiar dacă dau iama prin buzunarele lor.
- Ce ziceați? - Situația noastră financiară e grozavă.
A fost o glumă și e complet neoficial.
Vă rog...
Doamne! Arăți magnific!
Scuze, trebuie să lucrez.
- Hei... - Au!
- Bună. - Bună.
Mai devreme...
Da, a fost cam exagerat.
Știi ce e materia întunecată?
- Poftim? - Materia întunecată?
Da, chestia care ne înconjoară.
Știi de ce știm că ne înconjoară?
Nu.
Pentru că universul se extinde
și se contractă în același timp.
Se schimbă exteriorul, se schimbă interiorul.
- Da. - Ca o respirație.
Ești pregătită pentru schimbări?
Da. Cred că se întâmplă deja.
- Iar e supărată pe mine. - Ce-ai făcut?
Nu știu ce am făcut!
Am dus-o în Long Island și înapoi.
Nu știu.
Maestre. Bună! O să trec direct la subiect.
Mi-ar plăcea să cânt noua ta compoziție cu ansamblul meu.
- În niciun caz! - Scrii din nou?
- Da și nu. - Fantastic!
- Mersi. - E fantastică.
Și interesantă, întunecată, curajoasă și foarte tristă,
iar spațiul în care vreau să dirijez
e un spațiu artistic nou în Brooklyn. E foarte tare.
- Ar trebui să accepți. - Ai înnebunit?
Ești o mică vedetă a muzicii electronice.
Doar mică?
Brooklynul e publicul tău!
Ai zis să dirijez opere pe care le simt.
Și pe asta chiar o simt.
Știu că sunt persoane
care stau la coadă s-o dirijeze...
Nu sunt.
Nu-l știe aproape nimeni!
Ajunge. Du-te.
Tu! Haide!
- Bine. - Da!
O să pun condiții.
Bravo!
Mulțumesc tuturor că ați venit.
Am avut o revenire triumfală.
Suntem mai puternici, mai buni, dar, ce e mai important,
suntem împreună.
Are o foarte mare... Bine.
Are o inimă foarte mare. Gloria Windsor. Nu?
Da, o inimă mare. Ca un cal.
Ca un cal?
Mulțumesc, maestre. Toți cei de aici au o inimă mare, de cal.
Pentru că ne pasă de orașul ăsta, de orchestră,
și de aceea vă cerem cu recunoștință să vă reînnoiți angajamentul
către orchestra filarmonică New York.
Pentru că avem vești minunate.
Gloria este însărcinată.
Și Warren Boyd e însărcinat. Bob Sindicat e și el însărcinat,
Cynthia e însărcinată. Și toată lumea...
Eu sunt însărcinat.
De ce? Pentru că anunțăm cea mai bună inițiativă a noastră!
Și anume... înființăm
orchestra filarmonică de tineret New York.
Da!
Însă deocamdată, această orchestră, cea principală,
are nevoie disperată de ajutorul vostru,
și vă rog, deschideți carnetul...
Toți copiii care vor să învețe să cânte la un instrument
pot veni la noi.
Sau mergem noi la ei! Da!
Și această viziune pe termen lung
poate fi posibilă numai cu susținerea voastră...
Și dacă există un copil care nu are un instrument,
pentru că majoritatea nu au unul,
le dăm noi unul, gratis!
Da!
- Adaugi ceva? - Ai spus tot.
- Da? Bine. - Fiți atenți!
Donați cu generozitate și...
Ce interesant! N-am știut!
- Suntem plini de surprize. - Da!
- Suntem plini de... - Știu!
Eu... Stai.
Ne lăsați puțin singuri aici, vă rog?
Mulțumim mult!
Ești furioasă? Nu-mi dau seama.
Ce?
Ce-i în capul tău?
- Vreau să o salvez! - Dar e bine!
- Încerc să fac ceva! - Nu arunca!
Nu poți face ce-ți trece prin cap!
Nu.
Să vorbim. Dacă o să fii așa...
Trebuie să vorbești cu mine!
Am vorbit!
Ba nu! Nu mai minți!
Vorbesc, dar nu m-asculți!
Vreau să...
Da, eu nu... Haide...
- Gloria! - Am spus...
Nu, Gloria!
Subtitrarea: Ligia Constantinescu
Redactor Anca Tach Constantinescu