Mozart a dzsungelben
Igen! Te jó ég!
Jesszus!
-Van egyáltalán jogsid? -Hát, angliai van.
-Számít az egyáltalán? -Úgy tűnik, nem, Maestro.
Figyelj! Amíg van rá esélyünk, mi lenne, ha elhúznánk
Sag Harborba a hétvégére?
Nem akarsz találkozni velük?
Dehogynem! Alig várom! El vagyok ragadtatva!
Csak tudod, a gyerekek és a szülők...
Mindig nehéz bemutatni nekik valakit.
-Már késő, megláttak minket. -Mi?
Sziasztok!
Thomas, én... Csak légy önmagad,
és érezd magad jól...
De tudod, ő néha... Egy kicsit...
És néha képes... Ugye értesz?
Mi?
Mindegy. Jó lesz ez. Menjünk!
-Isten hozott! -Sziasztok!
Glo! Vonszold ide a popódat!
Hallottad, Glo! Vonszold oda a popódat!
-Szia, szívem! -Szia, apa!
-Szia! -Hogy vagy?
-Anyu! -Jó látni téged.
Szia, drágám! Hogy vagy?
Ő itt Thomas Pembridge.
-Örvendek. -Szintúgy.
Maga különleges lehet.
Soha nem hozza haza a pasijait.
Rettenetes ízlése van a a férfiak terén!
-Maga mondta! -De jó fej!
-És ez a végzős bálon volt. -Még sosem láttam ennyi hajat!
És a párja! Egek! Olyan, mint egy pattanásos sündisznó.
Ma már egy hétmilliárdot érő IT-céget vezet.
Te jó ég! Ki ez a kis húsgolyó?
Ez Glo, tizenkét évesen.
Csak úgy hívtuk, Sütihercegnő.
Nem mondják? Hát, szia, Sütihercegnő!
Oké, ebből elég. Nagyon duci kislány voltam.
Megígértem magamnak, hogy lefogyok húsz kilót,
és elköltözöm egy olyan helyre, ahol van könyvtár,
amint csak tudok.
Érzékeny pontra tapintottunk. Mindig úgy hitte, jobb nálunk.
Igen. Próbálom elérni, hogy egy kicsit elengedje magát.
Apa, ez nem igaz.
Nem is hamis.
Anyu, a konyhában van a rétesből, amit úgy szeretsz.
Na ide hallgasson, kölyök! Mi a szándéka a lányunkkal?
Hát, nem házasság. Gondolja, hogy én akarnék lenni az ötödik?
Hát ennyi volt, szívem. Nem lesznek unokáink.
Te...
-Te! -Nézd az arcát!
Elhitte, hogy vallatni próbáljuk!
-Rászedtek! -Igen!
Ez jó volt!
Mi olyan vicces?
A szüleid szívatnak.
Imádom őket. Fantasztikusak.
Nos, örülök, hogy ilyen jól kijöttök egymással.
Szia! Szia, Glo!
-Szerintem ez csodásan ment! -Sziasztok!
Örülök, hogy ilyen jól mulattál.
Te is jól mulattál volna,
ha kiszeded azt a hosszú karót a seggedből.
Ki fogom, és aztán fejbe is kólintalak vele.
Ez a beszéd! Figyu, ma este nálad alszunk.
Van egy bérlőm.
Azt hiszem, ma inkább egyedül lennék.
Mi rosszat mondtam?
Nem is tudom, mit képzeltem.
Hajnali négy van, és még mindig nem alszol?
Talán egy kis zene segíteni fog.
Johann Sebastian! Játszd még!
De ne nekem játszd, én itthon vagyok,
én jól vagyok. Tudod?
Egy férfi, akinek háza nincs, de azt mondja, otthon van.
Egy férfi, aki börtönbe megy, de azt mondja, szabad.
Gyermek, zseni vagy őrült?
Fogd be, Johann Sebastian!
Mi a... Mégis mi ez a lárma?
Bocsánat, Maestro! Ez csak... Johann Sebastian!
Egek! Már megint buborékokat fújkál a házban.
Muszáj! Rá kell jönnöm erre,
de nem megy, és nem tudok elaludni,
amíg rá nem jövök!
Láttam Melody Yang elképesztő buborékjátékát,
egy nagy buborékkal és egy kicsivel, ami belement,
és egy másik pedig körülötte lebegett.
Akartam mondani valamit magának...
Mondja, mondja!
Gloriáról és rólam van szó.
Fogalmam sincs, mi a fenét művelek.
Az elején még olyan szórakoztató volt, tudja?
Csodásan éreztük magunkat együtt, és...
Most minden ok nélkül megváltozott.
Mindig így van ez. Mindig így van.
Nincs több mulatság. Semmi.
-Egy nap egyszer csak... -Igen.
Másnapra tök fura lesz. És senki se tudja, miért.
-Igen, igen. -Pont mint a zenekar.
Együtt voltak. És most külön vannak, aztán újra együtt,
de ki tudja, mi fog történni. Mindig így van ez,
mindig váltakozik.
Igen. Igen. A ragacsos cuccal mi van?
-Van... -Emlékszem rá!
Igen, van...
Elfogyott, mielőtt Velencébe mentem.
-Igen. -A fenébe!
Próbálja ki ezt!
Oké, én...
-Csak próbálja meg! -Jesszusom, micsoda hülyeség!
Próbálkozzon! Igen.
Egek! Nézze!
Úgy érzem, másodhegedűs lettem a kapcsolatunkban.
Igen, tudom, hogy tényleg másodhegedűs vagyok.
Ezt mégis minek mondtad?
Hogy fogom erre rávenni az embereket?
A zenekarosoknak ez túl egyszerű lesz.
Sose becsüld alá az ingyen pizza és sör erejét!
Én egy egész kabarét hoztam azzal össze!
Ez a tűzjelző. Menjünk az udvarra!
Hagyjatok mindent itt!
Vigyázz, tubás!
-Te nem Esther Ohnn vagy? -De igen.
Nagy rajongód vagyok.
Nem nyalizni akarok, csak
tök menő, hogy lemondtál a juilliardi
pozícióról a Moszkvai Filharmonikusokért.
És hogy zenéltél Björkkel, és igen...
Hailey Rutledge vagyok.
Te hánytad le Andrew Walsht.
Hát, inkább Andrew Walsh köré hánytam.
És kirúgott.
Jó. Amikor megkért, hogy mossam ki a szennyesét kézzel,
már léptem is. Rémes alak.
Hát, tényleg rettenetes.
Örülök, hogy megismerhetek még egy szektatúlélőt.
Épp egy együttest próbálok összerakni egy rendezvényre.
Gondoltam, esetleg játszhatnál velünk.
Fizu van?
Szereted az ingyen sört?
-Naná. Ki lesz a karmester? -Én.
Oké, király!
-Mi? -Benne vagyok. Megdöbbentő, mi?
Igen, megdöbbentő.
Akkor a próbán találkozunk!
Kézközépcsonttörése van,
ami megmagyarázza a krónikus gyulladást.
Kaphatnék még egy adag injekciót?
Folytathatjuk, a fizióval együtt,
de végül úgyis meg kell majd műtenünk.
De, ha a műtét jól sikerül,
jó esélye van rá, hogy folytathatja a zenélést.
Nem értem.
Tessék?
A táblát. Az ápolóknak vagy nekünk szól?
SZIVÁRVÁNYT SZÁMOLJ, NE VIHAROKAT
RIVAS ÉS TÁRSAI ORTOPÉDIAI KÖZPONT
Ezt hogy hozta össze?
Túl sok hárompontossal.
Túl sok Bachhal.
Hárompontos. Ez kosárlabdás szó?
Igen. Kevin Majors. New York Knicks.
Cynthia Taylor. New York-i Filharmonikusok.
Király. Jól tudom játszani a Für Elise-t zongorán.
Igen?
-Vagyis tudtam. -Műtötték?
Igen, tíz napja. És magát?
A kézközépcsontomnak annyi.
Az egyik csapattársamnak is volt. Tudja, mi segített rajta?
Bourbont ivott. Velem.
Szerintem csak a bourbon.
De jobb, ha nem nélkülem issza.
A biztonság kedvéért.
Ms. Taylor? Parancsoljon, a receptje.
Ne feledje, kímélnie kell a karját! Rendben?
Aha.
Otthon!
Majdnem.
-Örülök, hogy nem kellett betörnünk. -Tényleg.
El se hiszem, hogy ezek itt maradtak!
Maestro azt mondta, a buborékok maradnak,
-egy buborékban vagyunk velük. -Igen.
-Nem is tudom. -Szia!
-Reggelt.
-Jó reggelt. Szia! -Szia!
Bettyt helyettesíted?
Igen, a meghallgatásokig, ami király,
mert csak 40 dolcsi maradt a számlámon.
Melyik darabot fogjuk játszani?
-Van pár választásunk. -Szólj, ha tudok segíteni!
Köszi.
De hiányzott ez!
-Üdv, emberek! -Maestro!
Ezt nézzétek!
Újra itthon! Miért... miért vagytok ilyen kevesen?
Ez a kamarazenekar a támogatói gálára, Maestro.
Mi?
Üljetek le, kérlek!
Foglaljatok helyet!
Hogy érzitek magatokat? Minden rendben?
-Igen. -Jól.
-Igen? -Jól.
-Nem vagytok fáradtak? -Nem.
Oké.
A fák világítanak? Csak én látom úgy, hogy...
Igen, égők vannak rajtuk.
-Vannak rajtuk. -Égők vannak rajtuk.
Ne már!
Maestro!
Itt az ideje...
Folytassuk a próbát!
-Pihenned kell. -Ugyan. Semmi baj.
Jól vagyok. Jól vagyok...
Próbáljatok tovább, oké?
Folytassátok még egy kicsit, oké?
Próbáljatok, én meg majd innen felügyelem, oké?
-De folytassátok csak! -Segítsünk neki!
Amilyen jól csak tudjátok,
mert muszáj...
Nem, nem ezt játsszuk!
Oké, ez csak a bemelegítés.
Ne már!
Hai Lai?
Cynthia?
Tanya?
Azok a fák!
Helló!
Ébren van?
Igen. Üdv!
-Üdv. -Rodrigo DeSousa vagyok.
Tudom, ki maga. Láttam a plakátokon.
Igen, én vagyok az. Ön pedig a...
-A biztonsági őr. -Még sosem láttam önt.
Már 25 éve itt dolgozom.
Mennyi az idő?
-Hajnali három. -Itt?
-Pihent egyet? -Igen, igen, muszáj volt...
Főzök egy kis matét. Ön is kér?
Egy kis mit?
Itt volt, amikor Pembridge vezényelte az Eroicát?
Igen, de nem emlékszem rá.
Igen, az...
Sajnálom, de tudja, néha elalszom rajta.
-Miért? -Nem tudom. A jazzt szeretem, Coltrane-t.
Igen. Igen, Coltrane-t, hát persze.
És persze, látni a kapcsolódást Sztravinszkijhoz, ez jó.
Igen, de tudja, Beethoven, Chopin, Bach...
őket nem kedveli? Nem tetszenek önnek?
De, de, nincs velük baj, csak...
Nekem az a ritmus kell, a lendület,
a pezsgés, amit csak a jazzszólók adhatnak...
És mit gondol arról, ha...
Mármint mitől lehetne jobb az ön számára?
-A jobb jelmezektől. Például. -Igen, persze.
Túl formálisan öltöznek.
A Macskákban... látta már a Macskákat?
-A musicalt? -Nem.
Bajszuk is volt meg minden.
Igen, az egészen más.
Adhatok önnek pár jegyet a következő évadra.
Eljöhetne pár koncertre,
hátha meggondolja magát.
Egy kicsit.
Elnézést, de azt kétlem.
De elhozhatnám az unokámat.
Hegedül.
Vagyis, hegedült. Abbahagyta.
Tudja, nagyon drágák voltak az órái.
És nem volt elég kitartó. Gyerekek!
De tudja, mikor egy gyermek játszik
vagy szaladgál,
a fejében zenét hallgat.
Üdvözöllek.
Hallom, jól alakul.
-Ez a második tétel? -Igen.
-Ez a tiéd. -Köszönöm.
Térjünk vissza arra a darabra, amin dolgoztunk!
-Oké. -Zene nélkül. Csak mutasd!
Jó. Ez jó, ez jó.
Mutasd meg újra, hogy hozod be a fagottokat!
Jó.
Milyen extravagáns! Ezt hol tanultad?
Kuchar is így csinálta a YouTube-on.
Akkor ez az övé, nem?
Neked mit jelent a darab?
Arról szól, hogy elhagyják Csehszlovákiát...
Nem, nem. Értem én, de ez csak egy olvasónapló.
Nem vezényelhetsz valamit csak azért, mert szerinted érdekes.
Arra akarlak rávenni, hogy találj egy zeneművet,
amit tényleg át tudsz érezni,
és csak te tudsz vezényelni.
-Hai Lai! -Üdv.
Mi újság? Beszélnem kell veled!
Igen. Most már bárhol felbukkanhatsz? Vagy...
Én itt lakom.
-Dehogy lakik itt. -Azt mondta, amíg...
Maga csak egy vendég! Nem bánná?
Látja, hogy órát adok!
A legjobbtól tanulsz!
Igen. Tényleg.
-Ő a legjobb! -Tudom.
-Milyen szerencsés! -Köszönöm, de mi...
-Beszélhetnénk, kérem... -Kaphatnánk egy...
Csak egy perc, Maestro! Gyere velem!
-Hai Lai! -Igen, mi az?
Akarsz tőlem gyereket?
-Mi? -Vállaljunk gyereket! Te meg én!
Máris megyek!
Épp valami nagyon fontosat csinálnék,
és nagyra értékelném,
ha hagynád, hogy csináljam.
Én hagyom, hogy csináld.
-Bocsánat. -Akarod folytatni?
Igen. Tényleg. Térjünk vissza az ütemre...
Még mindig itt van. Jobb lenne, ha elmenne!
Cynthia!
-Maestro? -Üdv!
Ez nagyon jó.
Igen, ez nekem jó lesz. Igen, megteszem a kedvedért.
-Ideköltözhetek. Igen, igen. -Mi?
Itt maradok. Igen. Tudod, legutóbb Gloriával laktam.
Most lakhatok itt. Miért ne?
Jó muri lesz!
Várjunk! Bradford nem jön a megnyitóra?
Nem, épp a dokumentumfilmjével turnézik.
Ez nagyon fontos neki, tudod?
Igen, ez meg neked nagyon fontos! Itt kéne lennie.
Igen, tényleg itt kéne lennie.
Igen.
Mi a helyzet Rodrigóval? Ő eljön
-a te nagy pillanatodra? -Meg akartam hívni,
de megkért, hogy vállaljak vele gyereket.
-Hogy mi? -Nem mondta komolyan.
-Honnan tudod? -Onnan, hogy ismerem.
Megkérdezted már Rodrigótól,
hogy mi van köztetek?
Nem, nem is kell. Tudom, mi a helyzet.
Nincs semmi.
Oké. Amíg nem ácsingózol utána.
Ébresztő!
Manu! Azok a rohadt szentjánosbogarak!
Szia, Manu!
De örülök, hogy itt vagy!
Szarul festesz, haver.
Szarul is vagyok.
Mint a szar, amit kiszartak.
Kérsz valamit inni?
Egy sört, kérlek.
És egy tequilát.
Cynthia! Nézd, nézd! Cynthia!
-A dobozom. -Ez meg mi?
Van benne egy akku dróttal,
az emberek fizethetnek a sokkolásért, hogy tökösnek tűnjenek.
-Megnézzük, működik-e még? -Kihagyom, köszönöm.
-Ismered Maestro Riverát? -Igen.
Elvette tőlem. Elvette és elrejtette.
Elzárta az összes cuccommal együtt. Elzárta!
A halála előtt Maestro Rivera megkért, hogy hozzam el neked.
Mondott rólam valamit?
Nem sokat.
A Maestro szeretői.
Ez az a színésznő...
De ez mit jelent?
Ki tudja?
Nem szenvedett. Begyógyszerezték.
Hé, hé! Ne, ne, ne!
Hé, Rodrigo, Rodrigo!
Sokkolj!
Én a dobozról beszéltem!
Tudom, de le van merülve.
Várj! Ezt nézd!
Hát persze, Maestro.
Nézze ezt a tömeget! A fél Wall Street eljött.
Mindjárt ránk tör a másik fele.
Igen! Ma este visszaszerzem a pénzemet.
Érzem.
Az sem érdekel, ha ki kell fosztanom a kabátjaikat.
-Elnézést, hogy mondta? -Remekül állunk anyagilag.
Csak viccel, igazából nem mondott semmit.
Elnézést...
Te jóságos egek! Bámulatosan festesz.
Dolgoznom kell.
-Hé... -Aú!
-Figyelj! -Igen?
Szóval ami a...
Igen, egy kicsit túlzás volt.
Tudod, mi az a sötét anyag?
-Tessék? -Sötét anyag, tudod?
Igen, ami körülvesz minket.
Tudod, honnan tudjuk, hogy körülvesz?
Nem.
Onnan, hogy az univerzum egyszerre tágul
és összehúzódik.
Kifelé és befelé változik.
-Igen. -Mint a légzés.
Készen állsz a változásra, Hai Lai?
Igen. Szerintem már el is kezdődött.
-Azt hiszem, megint bajban vagyok. -Most mit tettél?
Azt se tudom, mit csináltam!
Elvittem Long Islandre és vissza.
Nem tudom.
Maestro! Üdvözlöm! A lényegre is térek.
Szeretném előadni az új darabját az együttesemmel.
-Még mit nem! -Újra zenét szerzel?
-Hát, igen és nem. -Fantasztikus!
-Köszi. -Fantasztikus.
Izgalmas, sötét, bátor és nagyon szomorú,
és szeretném előadni
egy feltörekvő brooklyni művészeti központban.
-Mondjon rá igent! -Megőrült?
Maga egy kisebb elektronikus zenei sztár!
Csak kisebb?
Brooklyn a maga közönsége.
Azt mondta, azt adjam elő, amit átérzek.
Ezt a darabot átérzem.
Biztos sorban állnak
a darabjáért, de...
Ez nem így van.
Alig ismeri őt valaki!
Jól van, ebből elég. Folytasd!
Gyere, gyere!
-Rendben. -Ez az!
Bizonyos feltételekkel.
Bravó! Bravó!
Bravó!
Köszönöm szépen, és köszönöm, hogy eljöttek!
Diadalmasan tértünk vissza.
Erősebbek, jobbak lettünk, de ami a legfontosabb,
együtt vagyunk.
Óriási a... Oké.
Óriási a szíve. Gloria Windsor! Igaz?
Igen, óriási a szíve. Mint egy lónak!
Mint egy lónak?
Köszönöm, Maestro. Itt mindenkinek óriási lószíve van.
Nekünk nagyon fontos ez a város, ez a zenekar,
és ezért kérjük önöktől, hogy újra kötelezzék el magukat
a New York-i Filharmonikusok mellett.
Csodálatos híreink vannak az önök számára.
Gloria terhes.
És Warren Boyd is terhes, Szakszervezeti Bob is terhes,
és Cynthia is terhes. Mindenki az.
Én is terhes vagyok.
De miért? Mert most jelentjük be az eddigi legjobb kezdeményezésünket!
Megalapítjuk
a New York-i Ifjúsági Szimfonikus Zenekart!
Igen! Igen!
De egyelőre ennek a zenekarnak, a fő zenekarnak
nagy szüksége van az önök segítségére, ezért kérjük,
vegyék elő csekk-könyveiket...
Bármelyik gyerek, aki szeretne megtanulni egy hangszeren,
Eljöhet hozzánk. Akár fiú, akár lány.
Vagy mi megyünk hozzájuk! Igen!
És ez a csodálatos hosszútávú elképzelés
csakis az önök sürgős támogatásával valósulhat meg.
És ha egy gyermeknek nincs saját hangszere,
mert a legtöbbnek nincs hangszere,
mi ingyen adunk neki egyet!
Igen! Igen! Igen!
Bravó!
-Hozzátenne valamit? -Nincs mit.
-Igen? Oké, oké. -Vagyis kérjük!
Legyenek bőkezűek, és...
Milyen izgalmas! Fogalmam sem volt.
-Tele vagyunk meglepetésekkel! -Igen.
-Tele vagyunk... -Tudom.
Várjon csak!
Magunkra hagynának egy pillanatra, uraim?
Köszönjük szépen! Köszönjük.
Most dühös? Nem tudom megállapítani.
Mi?
Mégis mit képzelt?
-Próbálom megmenteni... -Nincs baj!
-Épp el akarok érni valamit! -Ne dobáljon!
Nem mehet a saját feje után!
Nem, nem.
Beszéljük meg! Mert ha így fog viselkedni...
Ezeket meg kell velem beszélnie!
Beszéltem magával!
Ne hazudozzon!
Maga nem hallgat meg engem!
Én azt akarom, hogy...
Igen, nem voltam...
-Gloria, Gloria! -Azt mondtam...
Ne, Gloria! Gloria! Ne, ne, ne!
Kreatívfelelős Dranka Anita !