מוצרט בג'ונגל
אדיר. מעולה. עמוק מאוד.
שלום. היי. היי.
אלסנדרה הייתה שמחה להודות לך,
אבל היא נותנת מנוחה לקול לקראת הקונצרט הערב.
כך שאני אדבר בשמה.
להתראות.
כן?
הדיווה, היא הבטיחה לערב...
כן, כן, כן, בסדר. בבקשה. הוד קדושתך, ארבעה כרטיסי אח"מים.
אבל זכור להגיע לשם מוקדם כי יהיה בלגן.
אלוהים! בסדר.
סליחה...
כן. בסדר. תודה.
זאת ירך חזיר מעושן שמישהו נתן לי לתת לך.
זאת ירך חזיר מיוחדת מאוד מדונטלה ורסצ'ה.
זה הסוג היחיד שהיא אוכלת כשהיא אוכלת.
את רוצה שאניח את זה?
זה כאן, למקרה שתהיי רעבה.
אפשר אולי לעבור במהירות על החלפת התלבושות...
את בסדר?
הייתי באמצע שיחה.
עם מי?
עם מריה קאלאס.
היא אמרה משהו טוב? איחלה לך הצלחה או משהו כזה?
היא אמרה שאני טיפשה.
- היילי. - כן?
אני רוצה שתיגשי לרודריגו ותשאלי אותו שאלה.
אני חושבת שאקבל תשובה כנה יותר אם את תשאלי.
אם זה קשור ליצירה המודרנית, עליי לומר שזה נשמע...
הקשב, אם תוכל להישאר פתוח למצלמות
ככל האפשר, זה יהיה מעולה!
יש שלוש מצלמות נשלטות מרחוק שחבויות על הרפסודות,
וגם סירות המצלמה.
לא אם זה מפריע לניצוח שלך.
הזכר לי מה השם שלך?
קייל.
קאלי. קאלי, אתה יכול לעזוב, בבקשה?
כמובן.
תודה.
רק זכור, תצטרך 15 דקות להגיע לכיכר.
אז אם אתה צריך הפסקת שירותים או...
אני לא צריך הפסקת שירותים, בוב מהוועד.
בוב? מי זה בוב? השם שלי הוא קייל.
קאלי.
- היי. - היי, האי לאי!
אני שמח כל כך לראות אותך. אז מה קורה?
היא קצת מתוחה. היא מדברת עם קאלאס, אז...
היא כל כך רצי... היא מדברת עם קאל... יופי.
- כן, זה טוב. - יופי, יופי, יופי.
אני צריכה לשאול אותך שאלה בשמה.
בסדר.
- מאסטרו. - בפי.
באתי לאחל לך הצלחה! המון הצלחה!
תודה, תודה. וגם לך, גם לך.
ואני שואל אם תשקול בדעתך לשאת את המצלמה
במהלך ההופעה.
זאת מצלמה זעירה, זעירה.
- מצלמה? - כן.
זה יעניק לקהל בכל העולם נקודת מבט של מנצח.
לא. לא, לא.
אני מנסה. מה איתה?
היא מתכוננת? היא שרה בדמיון?
כן. היא שרה בדמיון.
אולי כדאי שתיגש לאחל לה הצלחה.
לאחל לה הצלחה? היא תהרוג אותי.
- כן. - ובכן.
הנה אנחנו. הצוות המעולה.
- בסדר, ובכן... - בסדר, ובכן...
היא רוצה לדעת אם אתה מאוהב בה.
- אם אני מאוהב בה? - כן.
אם אני מאוהב בה?
למה, למה...
אם אני מאוהב בה. למה...
למה את שואלת אותי את השאלה הזאת?
את. דווקא את. למה את שואלת אותי את זה?
מה זאת אומרת, דווקא אני?
אני צריך מאטה. בסדר? אני צריך מאטה.
לדעתי, זאת שאלה פשוטה מאוד.
אתה מאוהב בה או שאתה לא מאוהב בה?
ובכן, האי לאי, תביני...
בסדר, אני מאוהב במוזיקליות שלה.
אני אוהב את הקול שלה. תמיד אהבתי את הקול שלה.
אני מאוהב באמנות שלה.
אני מאוהב במראה שלה, כי היא מאוד...
אני מאוהב במוזיקה שלה.
בסדר. אמרת שאתה מאוהב בה?
היא אמרה שאמרת שאתה מאוהב בה.
אני חושב...
אולי אמרתי משהו שיש לו משמעות כזאת בערך. כן.
אמרתי לה שאני אוהב אותה, אבל...
כן, כמה פעמים.
בסדר. שיקרת?
לא! לא שיקרתי. מה פתאום.
אני אף פעם לא משקר כשאני אומר את הדברים האלה.
באותו רגע אני מתכוון לזה.
- ואז הרגע חולף. - כן.
בסדר. ואז אני מלא סתירות, האי לאי.
- זה לא מספיק. - מה, זה לא מספיק בשבילך?
לא! זה לא מספיק בשבילך.
אתה לא יכול להגיד למישהי שאתה אוהב אותה ואז לחזור בך.
ואתה לא יכול להגיד למישהו שהוא מנגן בתשוקה
ושהוא יהיה מנצח כביר
ואז לזרוק אותו לאקווריום עם כרישים
הרבה לפני שהוא מוכן.
מעבר לזה, אתה לא יכול להגיד לחברי תזמורת
שהם המשפחה שלך ואז לעזוב אותם.
האי לאי.
התעודדי.
אני מצטער.
לעזאזל!
טוב, האי לאי.
היי! היי, אני...
היי.
אלסנדרה...
אל תתקרב אליי.
עכשיו אני אשיר.
את עדיין רוצה שאהיה המלבישה שלך, נכון?
סינתיה, בבקשה, תני לנו להשתתף בתשלום של השידור הסימולטני.
זה בסדר. אלה רק 3.99 דולרים.
יהיה מוזר לראות אותו מנצח
ולא להחזיק את הכינור שלי.
אתה יכול להחזיק את הצ'לו שלי אם זה ישפר את הרגשתך.
כן. ייתכן שכן. ייתכן שכן.
ברוכה הבאה. היי, חבר'ה, זאת ליזי.
זוכרים את ליזי?
חברה של היילי וחברה שלי.
תלבושת יפה.
תודה. יש לי משיכה כפייתית קלה למלחינה מראשית המאה.
כך היא התלבשה, אז...
אני התלבשתי כמו לורד ביירון ועישנתי אופיום באוניברסיטה.
- לא נכון. - כן.
כן, הייתי אתה לפני שאתה היית אתה, דידי.
מה יש?
אני לא רוצה להתפטר.
אז אל תתפטרי.
למה לתת לאידיוט לקבוע את עתידך?
הוא סך הכול מנוול שהיה לו מזל.
טוב, זה מלהיב.
מי היה מעלה בדעתו שניתקל זה בזה כאן, מאסטרו?
- כן. - ותמיד הייתי מעריץ גדול שלך.
את כנראה לא תזכרי, אבל נפגשנו פעם אחת,
לפני 15 שנה, בהלסינקי, בנמל התעופה.
אכלתי כריך חסילונים בטרקלין.
הם מכינים כריכי חסילונים נפלאים שם בהלסינקי.
ואת היית בדרכך לווילנה, בירת ליטא.
ואני החמאתי לך על נעלי "בלנסיאגה" הכחולות.
והנה את, שוב לבושה בכחול.
ויני, ויני, ויני...
היי. כינור יפה, אגב.
תודה.
מה אתה חושב?
תוכל לקרוא מחר...
אבל אני חושב שזה יגרום לשובה של קאלאס...
להראות כנצחון.
- זה בשל מדי? - טעם אותו. טעם.
סלחו לי, סליחה, סליחה, סלחו לי.
מה? היא נעשתה אילמת?
מישהו צריך לתת לה בעיטה בישבן.
היא פספסה את הכניסה.
- פעמיים. - אני לא יכול לשאת את זה.
תודה לאל.
- כן, בוב? - מה?
אתה לוטש בי עיניים.
סליחה. לשוברט יש השפעה מוזרה עליי.
שאני אמות. זה פלסידו.
זה פלסידו.
בחיי, הייתי רוצה להיות שם.
כולנו היינו רוצים.
חבל שרודריגו לא כאן.
שילך לעזאזל.
אם הוא מעדיף להיות בוונציה
ולנצח על אחת הנשים היפות בתבל
במקום על משמרת השובתים כאן איתנו, זה ההפסד שלו.
ברבו! ברבו!
הוא נהדר.
אלסנדרה, קר לך?
לא בזרועותיך, פלסידו.
אולי בזרועותיו של איזה מנוול אחר.
בסדר.
יש לנו עשר דקות להגיע לכיכר סן מרקו
ולהכין לך תה.
אפשר לקחת ממך משהו?
- קחי את זה. - בסדר. חתיכת...
תאונה.
מופלא! נשגב! יש 30 מיליון שצופים בבייג'ינג!
- יהיה בסדר. - שלושים מיליון!
- מאסטרו! - רודריגו.
אתה לא יודע כמה אני שמח שאתה כאן!
אתה יודע שאני מפסיד משחק של "ריאל מדריד" בגלל זה.
אני יודע את התוצאה... עוזר במה גילה לי...
ששש... אני מקליט את המשחק.
אם תגלה לי, אולי אצטרך להרוג אותך.
לא, לא, לא. בבקשה. לא, לא, לא.
טוב, טוב. בינינו...
נראה לי שהצלחת להצית את אש "הלהבה"...
אוי לא...
זו שריפת יער.
זה יצא מכלל שליטה.
לא יודע, אני ממש פירומן.
אוי ואבוי.
- הנשים האלה... - תרצה לנצח במקומי?
לא. זה הקרקס שלך... אבל תודה רבה.
טוב, תודה מאסטרו. אחל לי הצלחה!
- להתראות. - בהצלחה!
רודריגו.
חכה רגע...
תנחומי על המאסטרו הקודם שלך...
ידיד שלי במקסיקו סיפר לי על כך.
מאסטרו ריברה?
כן.
מה קרה?
הבטחת לי.
שברת את לבי.
רציתי לעשות את זה במשך הרבה זמן.
היא חתכה לו את השיער.
זה היה חזק.
תודה על התספורת.
זאת רק ההתחלה.
אז זו סכין אמתית.
זה מהמטבח שלי.
היא נראית ממש חדה.
- פאה. - כן.
מתי קרה הקטע עם הפאה?
קשרי את זה.
זה ייראה ממש נחמד.
היי, רק רציתי להגיד, הדבר ההוא קודם.
מה שביני לבין רודריגו,
זה באמת לא סיפור רציני.
זה משהו שקורה לפעמים,
ולא לעתים כל כך קרובות אפילו, לפעמים.
אז אין לך סיבה לדאגה.
- בכלל. - קופסה.
- מה? - מסרי לי את הקופסה.
כן.
מיד.
זה לא אקדח אמתי, נכון?
נכון?
- הסירי את זה. - כן.
איפה לעזאזל התזמורת?
אני חושבת שזה מתבצע באמצעים אלקטרוניים.
לאן הלכה התזמורת?
הם ננעלו בחוץ.
חסרי תרבות!
זה דבילי.
- לא! - זאת היילי?
אלסנדרה!
את רצינית? אלוהים.
אלסנדרה. וואו.
מאסטרו! זה מבריק. מופלא.
- יש לי הצעות מכל רחבי אירופה... - תודה, ויני.
- ...וגם... - תודה על שבאת.
- ...מיפן ומדובאי... - זה היה מעולה.
...וממונטגו ביי!
רק אתה. רק אתה יכולת להוציא את זה ממנה!
רק אתה!
- ליזי? - היילס!
מה לעזאזל עשית שם?
אלוהים. זאת שאלה מצוינת.
יש כמה אנשים שרוצים להגיד לך שלום.
שלום, מטיילת בעולם.
אל תשכחי מהאנשים הקטנים.
איך ההרכב של וולש?
הוא טוב. פוטרתי.
את מה? זה לא טוב.
מתי את חוזרת הביתה? אנחנו מתגעגעים אלייך.
אחזור בהקדם האפשרי.
היי, מאסטרו. היי.
כל הכבוד, נערי. יישר כוח.
זה היה מבריק. ממש מבריק, אבל...
אני לא יודע, סכין. רק טיפה, טיפה...
אתה יודע למה אני מתכוון.
רודריגו, כרגע שמענו על מאסטרו ריברה. אני ממש מצטערת.
- אני מניאק. - לא. אל...
כן, כן, צדקת. אני מניאק.
כולנו מניאקים, מאסטרו.
- אני אפרד מאלסנדרה. - כולנו. כולם מניאקים.
לא. לא, הוא מניאק.
אלסנדרה.
היי. אלסנדרה.
חזרתי. אני שוב "הלהבה".
אני הולכת לחסל אותך. לעולם לא אעבוד איתך שוב.
ואם אפגוש אותך שוב, אהרוג אותך על אמת, מנוול שכמוך.
אבא שלי מת בזלצבורג.
לא הייתי שם.
הוא לא רצה שאעזוב את זלצבורג.
הוא התגעגע אליי.
אבל הייתה לי משפחה.
הייתה לי אישה.
מה יש לך? אישה.