-Rep? -Check.
-Rakblad? -Check.
-Bensin? -Jag har det.
Snälla, säg bara "check" så att jag inte blir förvirrad.
Jisses, Bob. Check.
Inga problem. Jag fixar det. Inga problem.
Du, Warren.
Jag klarar det inte, Bobby. Jag är rädd.
Det är jag med. Men vet du vad som verkligen skrämmer mig?
-Vad? -Att aldrig få möjlighet
att spela musik med er igen.
-Har du jäkligt rätt i. -Vår status, Dee Dee?
Sex kvarter bort.
Är ni redo att blåsa upp den?
Ja, det kommer att bli så vackert.
Vi har utsålt i flera månader.
Alla älskar bubblor.
Visst.
Men att hyra ut hallen, skickar inte det fel signaler?
Nej. Det säger att vi är angelägna om att hitta en lösning
och få musikerna att spela igen.
Under tiden är det bättre att ha hallen fylld med bubblor
än att ha den fylld med ingenting.
-När vill vi ha det? -Nu!
-Vad vill vi ha? -Respekt!
-När vill vi ha det? -Nu!
Det här är löjligt.
RÖR INTE VÅR PENSION RÄTTVISA KONTRAKT NU!
-När vill vi ha det? -Nu!
-Vad vill vi ha? -Respekt!
-När vill vi ha det? -Nu!
Hejsan, tack för att ni kom. Hade ni roligt?
Bra. Vad i helvete håller ni på med?
Är det detta som krävs för att få en samtal öga mot öga?
Våra advokater gav er ett moterbjudande. Era har inte svarat.
Det var inget erbjudande, det var ett skämt,
ni har förhalat det i en månad,
och nu har du bokat bubblor i vårt hus?
Ja.
Lily, jag är så ledsen. Vill du gå in och slappna av...
-Jag har det bra här. -Du har...
Hon mår bra.
Varför går vi inte en bit neråt gatan,
bort från de här trevliga människorna.
Ni är strejkbrytare!
Jag vill att ni försvinner härifrån nu.
Är det så det fungerar i din värld, Gloria?
Du vill ha bort något... Rättvisa löner. Sjukförsäkring.
Gå neråt gatan,
annars ringer jag polisen och ber dem flytta på er.
Ring dem. Ring polisen.
Hon vill bara att vi går några steg åt det hållet, visst?
-Jag rör mig inte. -Och ta med er råttan.
Det är inte bara en råtta, det är en symbol...
För vår solidaritet för arbetarrörelse...
Okej.
Nej. Pavel, nej. Den är hyrd.
De behåller depositionsavgiften.
Jag trodde att du var med oss, Pavel.
Ja. Men jag är med miss Windsor också.
När vill vi ha det? Nu!
Har du tejp? Vi kan...
Du fixar det inte, Bob.
Vi måste släppa den.
Flickan.
-Flickan! -Vadå?
Bagage.
Hallå?
Herregud. Jag är så ledsen.
Det var inte meningen att tränga mig på,
jag ropade på dig, men hörde ingenting
och jag tittade bara.
Du har ett vackert hus,
och jag går bara husesyn.
Vila.
Nej, jag mår bra.
Jag har sovit länge, klockan är väl ett eller nåt sånt...
Nej. Vila rösten.
-Prata inte. -Jag fattar. "Prata inte."
Är Rodrigo här?
Ska jag följa med dig?
Kan du ge mig wi-fi-lösenordet?
Jag måste boka om mitt flyg hem
och sen kan jag försvinna härifrån.
Inget internet.
Inget internet? Okej, coolt.
Jag skulle ha åkt till Moskva om tre veckor.
Fan. Jag fattar inte att jag fick sparken.
Vad väntar på dig hemma?
Ingenting faktiskt.
Så, du är fri. Jag är avundsjuk.
Ja, typ, jag är fri och fattig.
Är det här musslor?
När något gjort oss rädda måste vi möta det igen på en gång.
Är det en italiensk grej?
Min mamma brukade säga så.
Men vet du vad som hände med henne?
Nej, vad hände med henne? Herregud. Jag är så ledsen.
Ät musslorna.
Det är nog ingen bra idé.
Tycker du att jag ska sjunga på konserten?
Jag är inte helt säker.
Ja, du ska absolut sjunga på konserten.
Jag sjunger om du äter musslorna.
-Vänta. Seriöst? -Inga musslor, ingen konsert.
Okej.
Hur blev du maestros älskarinna?
Nej. Vi är inte älskare.
Vi är bara vänner. Jag menar, vi är typ vänner.
Har han sagt nåt till dig?
För, hans mormor,
hon sa att vi skulle få barn.
Men hon spådde även i kaffesump.
Så det är nog inte tillförlitligt.
Se där. Ni två i samma rum.
-Jepp. -Hai Lai, se vad jag har till dig.
Jag ska göra te till dig för magen.
Min mormor brukade göra det.
Vi pratade just om din mormor,
men faktum är att La Fiamma fick mig att äta musslor igen,
och jag mår mycket bättre.
Jag ska klä mig för repetitionen.
Nu måste vi få noterna att genljuda...
...från himlen i hela sin prakt!
Hur är det? Jag trodde att du var död?
Ja, jag vet. Jag trodde också att jag var död.
Ja.
Jag borde ha lyssnat på dig om Walsh. Du hade rätt.
Nåja, nej, nej.
Du ska bara lyssna på dig själv, det är ditt enda jobb,
som artist, även om du har helt fel.
Det är det artister gör, lyssnar på sig själva.
Vad gör du här?
Alla i New York sa att du dragit dig undan?
De drog undan mig, eller hur?
Jag gör opera med La Fiamma.
Bor du här?
Jag har flyttat in. Ja.
Vi kan repetera. Du kan göra musik.
Vi pratar inte om möten eller "tiominuters rast, maestro."
Inget sånt här.
Vadå?
Ingenting.
Vadå, Hai Lai?
Jag väntar!
I parken sa du att orkestern var ditt hem.
Okej.
Det känns som att alla väntar på att du ska komma tillbaka.
Han är som ett barn.
Ja. Det är han.
Gick du i skolan här?
-Nej. De avvisade mig, förstå du. -Verkligen?
Men jag ville studera undervisningen så jag tog jobb som...
Hur säger man på engelska, skura golven?
Som en vaktmästare?
Det kanske vore bättre smeknamn för mig än La Fiamma.
Vaktmästaren.
Ursäkta, kan du visa henne var hon kan använda internet?
Oj... Det är... Jag studerar sång...
Jag också.
-Hon visar dig. -Okej. Tack.
Hej.
Alessandra. Hej. Jag vill presentera nån för dig.
Nico.
Hej, det är så trevligt att träffas. Tack för att du kom.
Här är min vän, Nico Muhly.
Hans opera ska ha premiär i New York
och det finns en aria däri som vi skulle vilja att du gör.
Så underbart. Och vad är det för rollkaraktär?
Det är en ung amerikansk kvinna som heter Amy Fisher.
Och hon har en affär med en äldre man,
och hon går hem till honom och skjuter hans fru i huvudet.
Och han heter Joey Buttafuoco.
Buttafuoco?
Bagdad till Budapest till... Hur då?
-Hur gör man... -Flickan.
Ja? Hej.
Vem är du?
Ja, jag heter Hailey Rutledge, jag spelar oboe.
Jag är här med maestro.
Jag använder bara wi-fi...
Så, du är med maestro och han är med dig?
Nej, nej. Jag är bara här med maestro.
-Vanligt misstag, men ja. -Så klart. Det är förstått.
Det var ett stort nöje att få träffa er, madame Oboe.
Du har gjort mig en stor tjänst.
Okej, de nada.
Vadå?
Det är det här du ska sjunga.
Den här slingan, men resten av stycket kommer att bestå av...
förinspelat ljud.
Och du sjunger alla dessa siffror
och små bitar av fragmenterad text i mikrofonen
som du kommer att upprepa med fotpedalen.
Fotpedalen?
Du behöver inte använda fotpedalen,
nån annan kan använda fotpedalen.
Jag kan sköta pedalen. Låt mig sköta den.
-Du kan sköta pedalen. Exakt. -Ja.
Och vad spelar orkestern?
Orkestern gör ingenting. De bara sitter där.
Allt handlar om dig och vad som försiggår i ditt huvud,
och hur det reflekteras i räknandet i de återkommande siffrorna,
den överdrivna rytmen, i stort sett...
är det i ditt huvud.
Det är alla verser och de små sakerna du tänker,
och publiken lyssnar på dig och din ödmjuka pedal.
Vad tycker du?
Jag älskar det.
Kombinationen av ljud, teknik,
rösterna, räknandet, "16, 17..."
Det kommer att bli en grand finale.
Och folk kommer att bli helgalna.
Men jag förstår det inte.
Om Amy Fisher var hans fru, då, pang, visst.
Men hon är Buttafuocos älskarinna.
Varför skjuter älskarinnan frun?
Du kanske skulle ändra historien.
Ja, mannen.
Jag har aldrig...
Jag har inte tänkt på att ändra den för...
Den är baserad på en verklig händelse.
Är Amy Fisher verklig?
-Amy Fisher är totalt verklig. -Kan du fatta? Han är en myt.
Alessandra, jag tycker att du ska göra det.
Jag vill göra dig glad. Jag gillar robotljuden.
Men...
Jag kan inte sjunga det jag inte känner.
Den här amerikanska flickan som är kär i en äldre man,
så desperat, hennes liv är så tomt,
att hon gör allt för att vara nära honom.
Hur kan jag förstå henne?
De goda nyheterna är att jag har ett flyg imorgon.
Men de dåliga nyheterna är
att det går via Estland och sen Houston, och sen Newark.
Min vän, jag är så glad att se dig. Alla är det.
-Hai Lai. -Hej.
Hej.
Vill du följa med mig i eftermiddag på min provning?
Din klädprovning?
Och, maestro, du måste hitta en plats åt mig där jag kan sjunga
utanför buren.
Utanför buren?
Det ska vi.
Min herre, god morgon...
Kan du tänka dig att göra din båt till hemvist för musik från himlen?
Ursäkta?
Ett instrument...
...som levererar musik...
...där magi kan skapas.
Är det här en båt som klarar det?
Ursäkta mig, din båt tilltalar inte mitt innersta...
...men jag ska hitta en som gör det.
-Herregud. Han är här. -Hallå.
Det fanns ingen receptionist, ingen där ute, så jag bara...
Kan du säga nåt som bevisar att,
att du är du och att det här är verkligt?
Är du Eraseface?
Ja. Danny, du kan kalla mig Danny.
Tack för det.
Hej, det här är Thomas Pembridge som pratar med er från...
Studio B, Brooklyn.
Danny och jag ska samarbeta på ett stycke, original hoppas jag.
Och jag ser fram emot det.
-Vem pratar jag med? -Min mamma.
-Hon älskar dig. -Verkligen?
Nej, jag kan inte göra engelsk accent.
Hälsa henne från mig.
Han hälsar. Jag tror att hon gråter.
-Verkligen? -Okej, jag sms:ar dig sen, hej då.
Tack så hemskt mycket.
Du anar inte hur mycket det betyder för henne.
Hon är ditt största fan.
Hon såg dig göra Mahlers Sjätte i San Francisco,
och hon var en helt annan person efteråt, typ...
Hon är underligt annorlunda.
Ska vi sätta igång?
-Ja, ja, visst. -Jag vet inte.
-Hur du vill gå till väga. -Nej,
jag har ett piano åt dig här.
Jag har en invention här. En fuga där.
Har du nåt emot att jag visar vad jag har först?
Nej, inte alls.
Det där är min tvättmaskin.
Jag visste att det här var ett misstag.
Vi kan jobba med nåt annat.
Jag har fortfarande mycket mixning kvar på den.
Jag menar, den är alldeles för sträv.
För sträv? Min katts tunga är för sträv,
men det där... Stycket?
Det är hopp och skutt, och ett jävla språng
genom Robocops anus och det vet du.
Jag menar, vad är det?
Vill du att jag spelar klichéartad skit,
klassiska grejer ovanpå det...
Vill du ha det här?
-Nej, nej. -Ja, skitsnack.
Ja, det är fruktansvärt. Snälla, gör inte så.
-Vad vill du ha? -Okej.
Marsianerna har landat.
Presentera dem för Thomas Pembridge, hur skulle du göra det?
Marsianerna?
Okej. Jag tror jag fattar.
Ja. Nej, ja, det är väldigt...
Bra.
Kan du bara göra övre stämman?
Bara höger hand, tack?
Okej, spela det en gång till,
men höj en oktav. Okej?
-En oktav? Okej. -Ja, bara en oktav högre.
Bra.
-Säg till när. -Ja, nu.
Okej.
Ja, så ska det låta. Vänta lite.
-Vänta lite. -Så ska det låta.
Vad menar du med det?
Det är vad jag behöver. Nu ger vi det till orkestern.
Lyssna.
Jag älskar det.
Det är skitbra!
Yee-haw! Bra gjort.
-Gör det en gång till. -Gör vadå?
Gör yee-haw-grejen. Gör lite ljud.
-Yee-haw! -Okej. Yee-haw!
Välkomna till jorden, era jävlar!
Du måste följa med.
Han vill att jag åker till Venedig för att framföra stycket.
Piggvar till damen.
Om jag får flytta på din bordsräknare.
Ja. Ursäkta.
Vi arbetar.
Jag ska börja boka bord till oss tre.
Du, jag och monsterräknaren.
Snälla. Om nån ser oss är det en perfekt täckmantel.
Vi jobbar med budgeten.
Älskling, var inte så paranoid.
Vi bor i en stad med nio miljoner invånare. Hur stor är risken?
Jag kan inte tro... Hej, Bunny.
Gloria, Thomas.
-Bunny. -Vi saknade dig på välgörenhetsbaletten.
Så vackert. Jag grät mig igenom Giselle.
Claire hade älskat det.
Faktum är att hon inte tyckte om balett.
Men hon älskade att gråta.
Vi har lite nattmangling här. På den här arbetsmiddagen.
Vi går igenom siffrorna på de årliga gåvorna.
Jobb, jobb, jobb.
På tal om det, jag har inte fått nån check från dig den här säsongen.
Vilka skulle jag skänka pengarna till? Bubbelfolket?
Vi ses på vägen ut, Gloria.
Jag ska gå till damrummet.
-Följ mig, vi är diskreta. -Ja, bra idé.
Herregud. Det är otroligt.
Vad gör du?
Vadå? Det är din mobil som vibrerar.
Ja, det här är hon.
Vad kan jag göra för...
-Hallå, herr borgmästare. -Herr borgmästare.
Hailey, apropå Amy Fisher, varför sköt hon Mary Jo?
Jag hade skjutit Buttafuoco istället.
Ja, jag tycker likadant. Men jag vet faktiskt inte.
Känner du inte till historien?
Nej, jag tror att det hände, typ...
-Säg mig? -Ja?
Har du nånsin velat skjuta nån?
-Nej, jag... -Inte ens för ett ögonblick?
Ja, kanske min oboelärare i åttan, han var en tafsare.
Skulle du ha skjutit honom i huvudet eller i hjärtat?
Jag tror längre ner.
Längre ner? Jag med.
Men inte Amy Fisher.
Inte Mary Fisher. Amy Fisher.
Francesca.
Lionel!
Alessandra.
Jag har drömt om den här dagen.
Herregud. Okej.
Ingen fara, krokodilen bits inte.
Trollflöjten, första scenen, tre vackra flickor dödar den.
Min klänning från Rosenkavaljeren.
Vilka minnen! Vilken succé!
Du måste. Francesca gör limoncellon själv i deras badrum.
Ukrainsk vodka.
-Okej. Salute. -Salute.
Den är god.
Okej, här uppe...
Vi ska nåla lite. Det är bra.
Sedan... Svisch!
Din påklädare drar av den när du går in.
Hur mår Geraldina?
Har du inte hört?
Nej.
Hon blev revisor åt regeringen.
Tragiskt...
Vad ska jag göra?
Hailey?
-Ja? -Kom hit.
-Du får bli min påklädare. -Jag ska bli vadå?
Det är nog ingen bra idé...
Stanna för festivalen bara.
Du kan hjälpa mig, vi kan prata om Amy Fisher,
och sen ger jag dig en biljett till New York eller nån bättre plats.
Jag vet inte så mycket
om Amy Fisher eller om kläder...
Det är bara några få klänningar för en konsert.
Kom hit.
Om du stannar känner jag mig mindre ensam.
Stannar du?
Okej. Ja... Det är lugnt.
Lionel.
Hon måste se alla dräkter.
Så, Francesca är Alessandra.
Stefano är du.
Divan, hon avslutar, och så...
Men när du gör det måste du vara tyst.
Okej.
Och göra det på halva tiden.
Lionel.
Hörde du om Amy Fisher-arian?
Det moderna stycket? Jag har den perfekta klänningen.
Vacker!
Men den är helt fel.
Den är för sofistikerad...
Vi behöver nåt som ser ut som det plockats upp från golvet.
-Hailey. -Ja?
Berätta om Amy Fisher.
Okej. Tja...
Hon är från Long Island, hon är en tjej och hon var kär i en man.
Och hon sköt hans fru i ansiktet.
Lionel, vad tycker du?
För mig säger den ungdom. Tafatt.
En flicka som inte vet vem hon är.
Alessandra?
Joey!
Joey Buttafuoco...
Varför vill du åka hem och lämna mig ensam?
Se på mig. Varför måste det ta slut?
Amy Fisher är en mycket sorglig historia.
Opera är det för det mesta.
Och kärleken. Hai Lai, se på mig.
Rodrigo.
Litar du på mig?
Ja.
Varför förtjänar jag din tillit?
För att du är en dålig lögnare.
Älskar du mig?
Jag vet inte än.
Jag vet att du älskar mig...
Hai Lai.
Vadå?
Tack och lov. Rodrigo. Jag har ringt alla jag känner i Venedig.
Vänta. Var är du? Vad är det?
Jag vet att du inte är nöjd med oss,
men borgmästaren kräver att du kommer på ett möte utan advokater.
Jag vill inte prata om möten, Gloria.
Jag vill prata om musik eller fotboll. Vad vill du prata om?
Det här är om musiken.
Vi måste visa upp en enad front annars drar han in finansieringen.
Rodrigo?
Du måste komma på mötet, Rodrigo, du måste!
Maestro.
-Hej. -Vi har ouppklarade affärer.
Alessandra, jag, det har vi.
-Jag vill... -Jag vill också...
...lära mig Amy Fisher.
Men senare. Kan vi det.
Men nu, ska vi öva.
Pärlorna rasslar, huset skakar!
Åskan dundrar, blixtarna sprakar!
Och natten är mörk...
Mörk är graven!
Och ändå...
Kärleken rasade i mig för inte så länge sedan... inansieringen.