Thomas.
Claire.
Jag har en present till dig. Dina favoriter. Liljor.
Syrener.
Syrener. Ja. Naturligtvis.
Jag har skrivit på de jäkla skilsmässopappren.
Och nu kanske en ny början som vänner?
Du vet att jag inte kan läsa alla dina noter.
Jag vet. Det är bara för att kunna följa som...
Det dämpar plågan i att vänta på utslaget
från kvinnan jag litar på.
-Kom. Jag har gjort te. -Tack.
Underbart. Jag är uttorkad.
Sätt på de här. Se till att de är bekväma.
Är det bra? Okej. Var beredd.
Hörs det?
Bra.
Jag ändrade på inledningen och... Bara lyssna, ja.
Kan du höra mig?
Nicka om du kan höra mig.
Thomas, när du pratar kan jag inte lyssna.
Vårt äktenskap i ett nötskal.
-Slappna av. -Thomas...
Det är okej. "Var tyst, Thomas."
Okej, Jag ska vara tyst. Bara lyssna.
Vad var det, en rysning? Var det träblås?
Nej. Sluta! Det är inte över än.
Du är nästan där. Allt vävs samman i slutet.
Det är vackert... Det vävs samman.
Var det en utmattad hopsjunkning
eller "Åh Gud, Thomas, din karriär är över"?
Claire?
Maestro, vi beklagar djupt.
Okej. Tack så mycket.
Ja, maestro.
Tack för att ni kom. Tack.
Gloria.
-Sorglig händelse. -Ja, det är tragiskt.
Claire var en underbar kvinna.
Erik. Vad händer med Yuan?
Gud vet.
Gloria, jag beklagar.
Tack. Hon var en god vän. Och en god vän med orkestern.
Michel, jag tror att vi kanske inte borde gå.
Jag tycker att det är det rätta att göra.
Så klart är det det rätta. Ja, det är det rätta.
Ja, det är enda sättet
som jag får det här ut ur systemet.
Maestro, på tal om förbannelsen...
Tro du att det kan vara psykosomatiskt?
Så klart det är psykosomatiskt.
Det är allting.
Du, jag, musiken, hur vi upplever allt.
Det finns i huvudet. Psykosomatiskt.
Jag gillar att jobba för dig.
Jag vet, Michel.
Det kommer att hända oss alla. Snart.
-Döden? -Eller en avstängning.
Visa lite respekt. Det är en död kvinna där uppe.
Hon är inte där längre. Bara ett tomt kärl.
Det är så sorgligt.
Carpe diem, för i nästa diem finns det inget att carpe.
Gud, hela styrelsen är här.
Vi kan inte låta det här ske. Vi kan inte låta orkestern dö.
Vi måste sluta ett avtal.
Varför går du inte över mittgången
och ber dem att dansa?
Hej, Nina.
Överraskande att se dig här.
Jag granskar motståndet. Där är Darth. Där är unge Luke.
Frågan är om han går över till den mörka sidan
eller om han röstar för oss?
Det krävs fyra ja i styrelsen för att godkänna vårt motanbud.
Inte troligt.
Gloria är sympatisk mot oss. Hon vill detsamma som vi.
Det är ett "ja".
-Jag vet var Biben står. -Ja, han flåsar oss i nacken.
Han är ett uppenbart "nej".
Så ett spekulativt "ja", ett uppenbart "nej".
Hur är det med Erik Winkelstrauss?
Han är säkert ett "ja". Han är trevlig.
-Hur känner du honom? -Jag har träffat honom.
Och han gav mig sitt nummer.
Ring honom.
Han kanske säger hur han tänker rösta.
Claire var giftig.
Men hon var min äldsta vän.
Högfärdig, Arlene.
Nu är du min äldsta vän.
Om jag måste vara den äldsta av nånting,
så är jag gärna din äldsta vän.
Hej.
Okej.
Hej. Jag söker Ana Maria.
Jag heter Rodrigo DeSousa.
Tack.
-Du har förändrats. -Ana Maria?
Dina advokater säger att du vill gifta dig?
Ja.
Jag är trolovad. Men inte med en man.
Jag vill avge mina löften.
Jag vill lämna allt bakom mig.
Okej.
Tycker du inte att du överreagerar lite grann?
Vi bråkade, ja, men vi kan alltid reda ut det.
Vi kan alltid prata om det.
Varför handlar det alltid om dig, mi amore?
Det bara gör det.
Det hände nåt hemskt i Mexiko.
Blev du kär?
Nej, jag...
En förbannelse kastades på mig.
Är inte det samma sak?
Nej, det är inte samma sak. Mellan dig och mig, ja.
Men mellan normala människor är det inte samma sak.
Det är nåt annat.
Maestro Rivera, han bad mig åka tillbaka till Mexiko och ta hans plats.
-Accepterade du? -Nej.
-Så klart inte! -Jag vet.
Du kan inte ge upp den stora scenen.
Jag börjar acceptera det.
Men jag tror att det är nåt mer.
Jag tror att det har att göra med att hitta min plats.
Och jag min.
Låter du mig gå?
Skriv här, över mitt hjärta.
Skilj dig från mig så att jag kan gifta mig med nån större än oss.
Större än oss? Det finns inte.
Jo, det finns.
Okej, Ge mig pennan.
Ana Maria. Jag tror vi är lite förhastade.
Skriv längst ner och sen på sidan tre.
Okej.
Du doftar så gott.
Du doftar riktigt, riktigt gott.
Du blöder!
Ja. Det är min... Det är nåt fel på mitt öra.
Nej. Det är nåt fel i din själ.
Varför säger du så?
För jag önskar dig det jag har.
Jag vill att du ger dig till nåt större,
större än ditt lilla jag.
Nej! Nej! För jag ger mig ständigt till musiken.
Jag ger mig själv till musiken!
Ja.
Du glömde sista sidan.
Okej.
Okej, visst.
Det är bara ett papper.
Välkomna, allihop. Tack för att ni kommit.
Det är underbart att se så många av Claires vänner.
Och det är underbart att se orkestern här
för att stötta mig, jag uppskattar det. Tack så mycket.
Claire Pembridge var en kärleksfull hustru,
omtänksam vän.
Hon trodde alltid på mig
även när jag inte trodde på mig själv.
Jag försökte leva upp till hennes standard
för vart min karriär skulle ta vägen.
Efter att jag klättrat till topp efter topp,
där fanns Claire vid min sida och andades in den tunna luften.
Hon ville alltid att jag skulle skriva en stor symfoni.
Tyvärr
var den det sista hon hörde på jorden.
Och nu är den hennes, bara hennes.
Kanske för att dela den med änglarna.
Begravd med mordvapnet.
-För dig. -Nej.
Den här violinen är den sista violin som jag Ana Maria, nånsin ska spela.
Nej.
De här strängarna är vävda av mitt hår och kattarmar.
Ana Maria, den är ditt hjärta,
och en förlängning av din kropp.
Det här är du, det här är musiken.
Du kan inte bara ta bort musiken. Okej?
Jag accepterar det inte.
Jag kanske behåller den för mig själv ett litet tag.
Ja, man vet aldrig.
Tack, mi amore.
Tack.
Håll ögonen till dig själv, syster Frederika!
Farväl, min älskade.
Ana Maria, vi ses snart.
Hej då.
-Michel. -Maestro. Hur gick det?
Jag skrev på pappret. Det är bara ett papper.
Men jag tror att jag nu kan bli av med...
-Förbannelsen? -Ja!
Det är bra.
Är det där en död fågel?
Vänta.
-Maestro? -Vänta.
In i bilen.
-Okej! Kom, vi åker! -Se inte bakåt.
Fan!
Va?
Det är ute på internet.
Smutskastningsartikel om spelarnas krav.
"Era snyltande musiker som lever lyxliv."
Det är Christophe!
Snygg Porsche.
Christophe! När skaffade du en Porsche?
Det är vår vän Wandas Porsche, inte min.
Virg, titta.
Var det på ditt Instgram?
Men jag har bara typ 30 följare.
Hur kunde du?
Jag vet inte vad du pratar om.
Ditt lilla såll. Du läckte om förhandlingarna.
Läckte du bilder till internet?
-Vi var tvungna. -"Vi"?
Vilka är "vi"? Vem gör det här?
Vi förlorar presstriden. Edward sa...
Biben?
Du vet att jag älskar dig...
Men du tror att Biben är framtiden.
Det kommer att bli fult och du gillar inte fult.
Jag beklagar sorgen.
Tack.
Mina kondoleanser.
Claire var...
Lägg av med skitsnacket! Du kände henne knappt.
Bara skicka mig ett kort.
Lämna mig ensam med mina tankar.
Jag ber om ursäkt. Jag gick över gränsen.
Det här är kanske inte rätt tid att ta upp det,
men överväg att ta upp taktpinnen igen.
Din orkester väntar.
Jag älskar New Yorks symfoniorkester.
Det är kanske det enda som jag nånsin gillat.
Kom tillbaka då. Om ett litet tag ska jag...
Jag har svabbat däcket
och kaptenen kan komma tillbaka ombord på skeppet.
Och stå på akterdäck.
Varför vill du så gärna ha mig tillbaka?
Eftersom du spelar musiken vi alla vill höra.
Och du påminner mig om min pappa.
Och du sätter välgörarna på plats.
Och Rodrigo påminner mig om min styvbror.
Jaså? Var han mexikan?
Nej. Men han var en kaxig liten unge.
Förresten märkte jag att din hermano
inte brydde sig om att komma hit och visa sin respekt.
Jag lämnar dig till dina tankar.
Maestro! Ursäkta för att jag inte var här.
Mina djupaste sympatier, min bror
Det är så svårt att ta farväl.
Jag vet att du inte ämnade dirigera min symfoni.
Tänk inte på det. Du har alltför mycket på gång...
Jag har inte tänkt på nåt annat.
Det är avslutat, avklarat, begravt.
Vi har en dubbel begravning idag.
Jag behöver ditt minnestal.
Den är...
Den var inte tredjeklass. Kanske två och ett halvt.
Den har en bra konstruktion, ett bra skelett.
Den har en arkitektur.
Det är en bra uppbyggnad.
Mästerligt. Den är verkligen välkonstruerad.
Men jag tror att du måste göra dåliga grejer hela vägen och sen...
Och sen börjar du göra bra grejer.
Jag har inte tid att göra dåliga grejer.
Säg inte så. Du har all tid i världen.
Det är lustigt, men det var det Claire tyckte.
Erik Winkelsteen är gullig!
Strauss! Varför är du så chockad?
Svart eller blå?
Den med mer urringning.
Du ska på dejt med en spekulations-kapitalist,
vad nu det betyder,
i ett försök att få fram potentiellt
viktig information i en juridisk strid.
Det låter som Spy Kid.
Har han sms:at dig?
"Ser fram emot ikväll."
Inga smilies, emojis?
Han är som en man.
Stövlar eller klackar?
Klackar, kom igen.
Klart och klart.
Nästan. Vi måste sätta den här i överväxel.
Vill du ha lite av min parfym från Malaysia?
Vad säger du om...
De här?
Avskyr du dem?
Nej! Jag älskar dem. De är bara...
Det är inget jag kan se dig bära.
De är en släktklenod från Rodrigos mormor.
Hailey Rutledge! Säger du inte vad jag tror att du säger?
Varför sa du inget förut?
Jag har... Jag vet inte. Jag har inte tänkt på det.
Vi har mycket att prata om.
-Nå? -Nå?
Låt oss hoppas att Eriks Winkelstrauss
gillar Rodrigos mormors örhängen.
-Tack. -Tack.
Har den ben?
Långa ben.
Jag vet inget om vin, så...
Inte jag heller, men tydligen är det bra om den har ben.
Jag tror man kan säga det om det mesta.
Förutom ormar.
-Det var illa. -Det var dåligt-bra.
Jag är ledsen.
Det är okej.
Jag är så glad att du ringde.
Jag ville prata med dig häromdagen i kyrkan.
Jag visste inte vad etiketten säger om att flirta på en begravning.
Efter Labour Day ser man inte på det med blida ögon.
Men före Labour Day går det bra.
Okej.
Vet du vad jag inte kan sluta tänka på
efter Glorias välgörarfest?
-Vadå? -Spanska.
Jag måste lära mig.
Varför det?
Då kan man charmera vilket rum som helst,
som Rodrigo gjorde med sitt tal.
-Ja, han kan vara ganska charmerande. -Ja.
Hur var det i Mexiko?
Hur visste du att jag varit i Mexiko?
Jag är med i styrelsen. Vi har spioner överallt.
Överallt.
Du var i Argentina den 5:e, Uruguay den 7:e, Venezuela, Chile.
Jag vet vartenda drag orkestern gjort den senaste månaden.
För det står på symfoniorkesterns hemsida.
Du loggade in. Det är rätt bra.
Fan! Herregud, jag är så ledsen!
Jag fick inget på mig.
Förlåt.
Okej.
Jag är glad att du gjorde det första draget.
Det är oftast jag som spiller vin på bordet.
-Tack så mycket. -Tack. Perfekt timing.
Får jag åtminstone dela notan?
-Är det sant? -Vilket då?
Att de flesta musiker växer upp i ett hem
där musikinstrument bara ligger orörda?
Nej, det som är sant
är att de flesta musiker växer upp i ett helt ensamt liv
och har absolut inget roligt alls.
Man kan väl säga att den professionella oboespelaren
och datornörden har lite mer gemensamt
än man kan tro?
Det verkar vettigt.
Vi får dricka riktigt långbenta flaskor med vin.
Nu och... Ja.
Jag hade roligt ikväll.
Jag också.
Det här är oväntat,
men jag ska åka till Montana om en månad med några vänner för att åka skidor.
Jag vill gärna att du följer med.
Var det för snart?
Gärna, men...
Jag är inhoppare i symfoniorkestern och...
Det är som en akutsjukvårdare. Men nödsituationen är alltid oboen.
Så jag kan inte.
Va?
Du kanske får lite ledig tid.
Vad menar du?
Förlåt, jag ska inte prata jobb på en dejt.
Men du visste säkert att det skulle komma?
Ja. Vi pratar inte jobb.
Vi kanske inte ska prata alls.
Ja!
Det var rätt bra ikväll, eller hur?
Tänk om vi bara... väll, eller hur?