Mozart v džungli
Pane Pembridgi?
Ne tak zhurta.
Jaká byla cesta?
Myslíte to, jak jsme tři hodiny trčeli v Newarku
nebo jak jsem strávil noc na podlaze v Houstonu?
Dobré ráno, drahá. Vyspala ses do růžova?
Jako princezna.
Jenom to tak neznělo.
Proč? Chrápala jsem?
Jako taková veverka, kterou jsem měl jako malý.
Znělo to takhle...
Ne, tak to je opravdu trapas.
Ne, to vůbec. Jsi rozkošná. Jsi prostě... naprosto rozkošná.
A ty jsi úžasně nečekané překvapení.
Ale měl bys běžet, ať tě nikdo nevidí.
Když jsem tak úžasné překvapení, proč se musím krást z tvého pokoje
jako nevolník z dači svého pána?
To je směšné, tak to ne... Ach bože. Schovej se. Honem pod postel.
Jsem muž. Nebudu se schovávat pod postel.
Tak do skříně.
-No jo, dobře. -Honem...
Prosím. Probereme to později, ano?
Ano! Už jdu!
Thomasi, stihl jsi to.
To řekni hotelu. Můj zasranej pokoj už dali někomu jinému.
Nekoupal jsem se a nespal
a neměl slušné jídlo už celých 48 hodin.
Jsem úplně vyždímaný.
A aby toho nebylo málo, ještě ztratili můj kufr.
Omlouvám se, drahá, nebude ti vadit,
když se tady na pět minut natáhnu?
-Já... jsem tak unavený. -Ano, měl by sis odpočinout.
Odpočiň si, protože schůzku s Delgadem máme až za tři hodiny.
-No... -Jo.
Není dobré nechávat miliardáře čekat.
Ne.
-Nezapomeň mě vzbudit. -Ne.
Sejdeme se v hale v půl sedmé,
-vezmeme si taxíka. -Už se těším.
-Maestro. -Hai Lai.
-Krásná hra. -Díky.
Skvělé, ale nesoudržné.
Nesoudržné.
A ještěže sis nedal carnitas, Bobe.
Jo, to taky nešlo k sobě. Dee Dee, jak je?
Byl jsem v muzeu Fridy Kahlo.
Ta ženská se toho nebála.
Jo. Zajdi i do Coyoacánu. Prozkoumej...
-Ano. Jak se vede? -Skvěle, takže...
Chcete slyšet dnešní program?
Ano, povídej, Hai Lai.
Tak napřed máte tiskovku do jedenácti.
Pak focení s Miss Cancún.
-Hai Lai, je to Miss Cancún? -Je.
Pak máte důležitou schůzku s Delgadem.
Potom je v plánu...
Ježíši! Já se lekl!
Tak jo, gracias, muchas gracias.
Pak máte setkání s fotbalovým týmem Pumas.
To je můj tým.
A večeři se starostou.
Virgile, ahoj. Hai Lai, víš, jak rozesměješ boha?
Polechtáte ho.
Ne, nelechtáš ho, protože není lechtivý.
To ví každý. Pojď, ukážu ti to.
Pojď.
-Hai Lai, honem. -Co? Kam jdete?
Tak pojď, Hai Lai!
Nastupujeme do autobusu?
Bien. Ano.
Honem. Šup, Hai Lai, šup.
Hai Lai, zatím jsi viděla jen vrcholek ledovce.
Ale Mexiko je úžasná, obrovská země.
Je bohatá, rozmanitá a plná protikladů.
Prostoupená duchovnem a přeplněná příběhy.
Bude se ti líbit.
Hele! Třeba tamten, ten cvalík,
to je Tlaloc, bůh deště.
Připomíná mi boha, kterého máme i u nás.
Velkého boha SpongeBoba.
Je hezké, že se usmíváš, Hai Lai.
Já se usmívám.
Ne, v poslední době jsi docela mrzutá.
Jo. Je to moje chyba, víš? Házím na tebe moc práce.
Ale dnes tě vezmu na jedno výjimečné místo.
Kam?
Domů.
Co moje oblíbená drsná právnička?
Jak se vede, světoběžnice?
Víš, vlastně se nemůžu dočkat, až se vrátím domů.
Za tebou. Ale včerejší vystoupení bylo úžasné.
Já vím.
Ty mexické rytmy. Byla jsi senzační.
Celou dobu jsem se usmívala.
Jasně. O čem to mluvíš?
Byla jsem tam.
Nezajdeme na oběd?
Kde je sakra Rodrigo?
Buď trpělivá, Glorie. Je těžké být králem.
Ne, ještě den v těch teplákách vydržím. Jo.
Virgil viděl Rodriga a Hailey
odjíždět z hotelu asi před hodinou.
-Naskočili do autobusu. -Vynikající.
To nic. Jsme na to dva, drahá.
Tak pojďme. Jako za starých časů.
-Zdravím. -Vítejte.
-Tudy, prosím. -Skvěle.
-Ach bože! -Pojď, Thomasi.
Neodkráglují nás tady, že ne?
Señora, kam nás to vedete?
Pan Delgado se s vámi sejde během minuty, madam.
Maestro si nemohl udělat čas na naši schůzku? To je škoda.
Velice se vám omlouvá.
Vyskytla se velice naléhavá osobní záležitost.
Jistě. A jak se jmenuje?
Je vidět, že maestra znáte.
Chci vám poděkovat, Juane Luisi, že jste se s námi sešel.
Jak víte, máme pro vás nabídku.
Je to nádherná země, že?
Víte, Ted Turner vlastní asi dva miliony akrů.
Což ujde, pokud nemáte tři miliony akrů jako já.
Vezmi nás do rezervace.
Vidíte to tam dole?
Máme snad na výběr?
Právě tam stavím
největší rezervaci pro mestengos na světě.
Je to moje pýcha a chlouba.
Vy jim říkáte mustangové.
Divocí koně.
Couldn't drag me away
Máte rád Stoney?
Hráli na dceřiných patnáctinách.
Mick si užíval na mojí svatbě. S polovinou družiček.
Rozhodně tam našel satisfakci.
Nerada vás dva odvádím od divokých koní,
ale všichni vědí, že MexiMundial
chce vstoupit na americký trh.
A pokud byste se rozhodl
pro zakoupení práv na jméno naší nové filharmonické síně,
mohli bychom vytvořit velice lukrativní spojení obou našich značek.
Ano, sí. Co říkáte, je velice praktické.
Můj marketingový tým bude opravdu spokojený.
Ano, jistě.
Ale spojená reklamní příležitost je...
Glorie, prosím tě, přestaň.
Nech těch žvástů.
Máte pravdu, divocí koně potřebují rezervace
stejně jako divocí umělci.
Bach, Beethoven, Mozart, ti všichni byli géniové.
Ale potřebovali muže s vizí,
aby jejich genialitu ukázal zbytku světa.
Můžu se tady připojit?
Víte, nekupujete jen nějaká pitomá práva
na jakési společné reklamní sračky!
Děláte to proto, aby hudba zazněla.
La bohème.
La bohème. Nádhera.
A vaše jméno by mělo získat právoplatné místo
mezi největšími mecenáši v historii.
Císař František Josef, Cosimo Medicejský,
Juan Luis Delgado.
Juan Luis Medicejský. To se mi líbí.
To bych kurva řekl.
Jste fakt bláznivý, že, Pembrooku?
Jo. Jsem sice Pembridge, ale...
Ano. Bláznivý jako kloboučník.
Víte co?
Dělejme tu nádhernou hudbu společně.
Ano.
Myslela jsem, že jste vyrostl s Manuem v Mexico City.
Jo, vyrůstal jsem s Manuem.
Ale lítali jsme z průšvihu do průšvihu,
tak mě rodiče poslali sem, za mojí babičkou, přímo sem.
Je ještě živá?
Je moc živá.
Uvidíš, že je neskutečně živá. Tak a mám to.
-To je nádhera. -Líbí se ti to?
Jo, vypadá to tu jako z nějaké jiné doby.
Jo, vypadá to tady pořád stejně.
Hej!
Podívejme, kdo to přišel!
Babi, jak se máš?
Chlapečku můj!
Kdy jsi přišel? Ani jsi mi neřekl, že přijdeš.
Ne, musel jsem utéct z orchestru.
-Ty čertisko. -Měl jsem tiskovku a...
No jo, tohle je Hai Lai, moje kamarádka z orchestru.
Moje babička, Graciela.
Ani neměl tu slušnost říct, že přijede.
Ani jsem nedal vědět, že přijedu.
Ohlásit jí příjezd.
-Vypadáš dobře. -Jo?
-Trošku pohuble. -Jo, pravda.
To nevadí, oba vás nakrmím.
Babi, to je ta pračka ode mě?
Ano.
Proč je pořád v krabici? Ušetří ti spoustu času.
Chlapče můj, co s tím časem budu dělat?
Navíc mám ráda, jak voní prádlo na šňůře.
Škoda, že jsme sem nepřijeli před vystoupením.
Proč?
Protože bych hrála s jiným citem.
Líp? Líp, než jsi hrála?
Hai Lai, holčičko,
potřebuju, abys šla na trh
a sehnala pěkný kus hovězího,
cibuli nebo dvě a nějaká avokáda.
A ať je nevybírá on.
Můžu se tě na něco zeptat?
Svedení předsedkyně odborů
je tvůj standardní vyjednávací postup?
Tohle jsem vlastně ještě nikdy neudělala.
Ty mi nevěříš?
Já nevím. Připadáš mi jako člověk, který má všechno rozplánované.
-A to není kritika. -Ne, máš pravdu.
Obvykle mám všechno naplánované.
Nevím, čím to je, ale je na tobě něco, co mě nutí improvizovat.
Bobe, ahoj. Zrovna jsem ti chtěla volat.
Jsem v hale. Vím, že je brzo,
ale počkám, až budeš nachystaná.
Víš, není mi moc dobře. Jsem v posteli.
Ale ty bys měl jít. Vezmi Dee Deeho a užijte si to.
Nepůjdu bez tebe, Cyn. Já ani nemám rád mexické jídlo.
Moc mě to mrzí. Fakt.
Třeba příště?
-Ať je ti líp. -Hezký večer.
Je mi hrozně. Zařídil rezervaci v úžasném podniku,
a teď tam ani nejde.
-V jakém podniku? -Limo...
-Limosneros? -Sí.
Panebože. Ta restaurace má být úplně boží.
Nesmíme nechat propadnout tu rezervaci.
Na zdraví.
Bylo to jako za starých časů.
Ty jsi úplně zářil.
Ve starém těle dřímá lev, má drahá.
Ale poslouchej, vážím si toho. Děkuju.
Omluvíš mě na chviličku? Hned se vrátím.
Teď jsme si sedli.
Musím na dámy.
Přepudrovat si nosánek?
Hezká prdýlka.
Hej, Bobby, pojď sem.
Pavle, nevidíš, že mám napilno?
Ano, napilno s tím starcem.
Myslel jsem, že odpoledne strávíme spolu.
-Však ano. -Jo?
Thomas a já jsme si dali skleničku na oslavu.
Dohodli jsme se s Delgadem.
Nádhera!
Tak já se k vám přidám.
Chápu.
Mrzí mě, že nejsem bohatý sponzor
nebo zhýralý bývalý dirigent, abys se mnou flirtovala pro peníze nebo vliv.
Nedělej z toho problém postavení.
V mojí zemi jsem biochemický inženýr.
Pavle...
Už žádná slova.
Víš, tohle je místo,
kde jsem potkal maestra Riveru. Hned tady.
-Na tomhle trhu? -Jo.
-Na trhu? -Jo.
Chodili jsme sem hrát s kamarády...
A pak... se objevil takový chlápek a řekl, že má hudební školu,
jestli nemáme zájem. A pak vyprávěl o Mozartovi
a tím to všechno začalo. Tohle.
Ne.
Kolik říkala... Co je?
Fakt neumíte vybrat avokádo?
Hej, Hai Lai. Upřímně?
Musíte... Tak jo. Vezmete si ho.
Musíte vyloupnout stopku a pokud je to zelené, je avokádo zralé.
A co pak?
A pak ho koupíte a sníte.
-A co pak? -A pak...
To jídlo bylo naprosto famózní. Muchas gracias.
Nemáš zač.
Máme pomoct uklidit?
Copak, Gracielo?
-Počkej. -Děje se něco?
Nic.
To ne.
Říká, že nic, ale vždycky je něco.
Věští ti ze šálku. Čte...
Jestli mě má srazit auto,
tak mi to nemusí říkat.
Vidím pouto mezi vámi dvěma.
Pouto?
Jasně, že jo, babi.
Jsme kamarádi z orchestru.
Ne, je tam víc.
Vidím vášeň...
hněv...
zmatek...
a taky lásku,
ale ne hned. Jednoho dne...
Vidím děti!
-Hai Lai. -Jo.
Říkala... no jo. Navykládala toho hodně.
Říkala, že tam vidí lásku a zmatek a vášeň pro hudbu
a že budeme mít skvělou kariéru,
hlavně teda ty. Ty ji budeš mít, jo.
-To je super. -Jo.
Ne. Mockrát děkuju, ale toho je pro mě škoda.
Já... měla byste si to nechat.
Vždycky patřily tobě.
Jednoho dne to pochopíš.
Gracias.
-Děkuju. -Nemáš zač.
Chtěl jsem hrát na lesní roh,
ale matka se bála, že si roztrhnu plíce,
tak mi koupila pikolu a tím to začalo.
Takže první pikolu ti koupila matka?
Já vím. Věř mi, že vím.
Spolupracovali jsme deset let, a nikdy jsme si nepokecali jako chlap s chlapem.
Proč je v Mexiku mexické jídlo o tolik lepší?
A do prdele.
Tak tohle je trapas.
Trapas.
Díky, že jsi nás ušetřila věty „není to tak, jak to vypadá“.
Říkalas, že jsi v posteli.
-Byla jsem. -Byla.
V posteli! Vy dvě...
Kamaráde, tak to z nás obou dělá pikolíky.
Cyn, můžeme si promluvit?
-Jistě, omluv mě. -Díky.
Omluvte nás, poradkyně.
Tak copak to asi dělá z nás, pane Pembridgi?
No, od kdy?
Začalo to pár týdnů před turné.
Hele, s tebou to nemá nic společného.
Ale má. Je to naše vyjednavačka.
Má nás zastupovat, ne spát s šéfkou.
Jsi přece chytřejší.
Nepotřebuju od tebe lekci.
Jasně. Nepotřebuješ ode mě nic.
Pojď, Thomasi, najdeme si nějaké jiné místo.
Jo, ze všech restaurací ve všech městech po celém světě!
-Pojď. -Jo.
Tady budeš spát, ano?
-Děkuju. -Jo.
Je úžasné, jak moc se podobá váš pokoj mému, když jsem byla malá.
Opravdu?
Jo. Teda až na ten fotbal.
Já měla Backstreet Boys a figurku Chopina, takže...
Jak sis myslela, že ten pokoj bude vypadat?
Já nevím. Peckovnější?
Hai Lai, mrzí mě, že jsem tě zklamal.
Jsem exot stejně jako ty.
Co se to tady děje?
Co to děláte?
V mém domě ne!
A ne před Ježíšem!
Kluku.
Babi, prosím!
Sedlina říkala za pár let.
Běž. Mazej odsud!
Jsme kamarádi, nic se nestalo.
Jsme jen kamarádi.
To určitě!
Čertisko jedno.
A nedělám si srandu!
Dobrou noc.
Buenas noches.
Hodně se toho změnilo, co jsi odešel.
Spousta věcí se zlepšila,
hlavně díky sponzorům.
Díky darům to tady mohli vylepšit.
Máme tu pračku se sušičkou.
Jo? Konečně ji někdo ocení.
A můj pokoj.
Je úplně předělaný.
Moje nová knihovna, nová postel, televize.
A je to... je to moc útulné. Že ano, Hailey?
Opravdu moc útulné.
Naše nová skupinka dětí je jako hejno vrabců,
kteří spolu vyrostli a létají
v dokonalém souladu.
A teď čekají na tebe.
Čekají na návrat nového mladého krále.
Takový koncert děláme každý týden.
Pojď. Pojď do královské lóže.
Pokud se nepletu,
je to skladba, kterou jsi dirigoval poprvé.
Ano. To nezapomenu.
Potěšilo by je,
kdybys to udělal znovu.
Ne.
Prosím.
Ne, maestro, to ne.
Prosím.
Milí hudebníci,
snad mě před maestrem nezahanbíte.
Začneme od taktu 24.
-Dobrý koncert. -Díky, maestro.
Maestro.
Váš orchestr je úžasný.
Je ohromné, co jste dokázal!
-Děkuju. -Ladí jim to skvěle.
Gracias.
Problém je, že jsem už moc unavený.
Práce je čím dál těžší. Už to nezvládám.
Jsem starý muž.
-Jste mladý duchem... -Pokaždé zestárnu.
...a tělem taky.
Ve skutečnosti... tak jo, dobře.
Musíš být mým nástupcem. Už jsem všechno zařídil.
Já...
Je to tvoje.
Maestro, jsem poctěn tou nabídkou, ale...
To ale není nabídka, Rodrigo.
Není to nabídka.
To neříkej.
Je to svátost, které se musíš chopit, rozumíš?
Potřebuju, abys přebral taktovku,
která mi padá z ruky.
Ale maestro...
já nemůžu, protože už mám orchestr, který mě potřebuje.
Hai Lai je z nich nejmladší.
Potřebuje mě. A...
Máš svatou povinnost.
Ale přijal jsem ji jako dítě.
Pořád jsi dítě, jen máš teď jiné tužby.
Potřebuju tě.
Vždycky to tak bylo.
Vytrénoval jsem tě.
Víš co?
Vidím, že to nemá smysl.
Zlomil jsi mi srdce.
Děti.
Vy mladí.
Nikdy nebuďte jako on.
Zabil jsi mě.
Proklínám tě.
Hai Lai.
Moc se omlouvám.
Za co?
Dámy a pánové,
vítejte na palubě letadla společnosti Linea Americana
na přímé lince č. 115 do New Yorku
s přistáním na letišti JFK. Brzy vzlétneme.
-Hai Lai. -Ahoj.
Ahoj, jak je ti?
Dobře. Jsem unavená, ale...
No jo. Ale já asi něco chytil.
Asi na mě něco sedlo.
Mrzí mě, co se stalo s maestrem Riverou.
Jo, bylo to strašné, že? To bylo fakt zlé.
Jo.
Víš, jak jsme šli domů k mojí babičce?
A pak do pokoje, který jsem měl jako malý?
Jo.
Byly tam plakáty a rozestlávali jsme.
Jo, pamatuju si to. To není náš skutečný život.
A taky jsem ti chtěla říct, že jsi překladatel na prd.
Ty víš, co babička říkala?
Jo. Dva roky španělštiny na střední se docela hodí.
-Takže... -Hai Lai.
-To nic, otče mých dětí. -Já vím.
Ještě se to nestane, aspoň podle té kávové sedliny.
-Promiňte. -Je to tak.
-Pane? -Ano?
Musíte na své místo.
Děkuju.
Bueno, Hai Lai. Tak zatím.
-Uvidíme se tam. -Dobře.
Hele, co je v příloze umění.
Nádhera. Má moc pěknou fotku.
A zbytek... Ahoj! Pěkná recenze, moc pěkná.
Ano? Je dobrá?
Růžové džbány. A hele...
Je to tak. Ale ta restaurace...
Kreativní dohled Tereza Němcová moc pěkná.