MOZART I JUNGLEN
Jeg kan ikke se noget. Hvad er klokken?
-Hvad er det? -Det er min knytnæve. Slip den.
-Stop. -Hold mund. De kommer. Gem jer.
Det er gået op for mig, at jeg aldrig har været i din lejlighed.
Åh nej. Jeg gav ham drikkepenge i den forkerte valuta.
Overraskelse!
-Velkommen hjem. -Til din lejlighed!
Jeg vil advare dig, jeg lugter vanvittigt.
Åh gud! Du lugter forfærdeligt.
-Det er en fed lejlighed. -Tak. De bor her alle.
-Godt at se dig. -Jeg hedder Bradford.
-Hej, Bradford. -Det er Sherisa.
Hvordan går det?
Jeg har drømt om det bad i seks uger.
Ja. Vi har et ton instrumenter med hjem.
Hvornår er du begyndt at gå med parfume?
Siden Kuala Lumpur.
Bradford kan lide det. Jeg har købt en til dig.
-Måske vil Alex synes om den. -Mener du ikke Rodrigo?
Hør, Hailey. Jeg var tæt på at falde i en aktiv vulkan to gange.
Jeg har spist vandmand til morgenmad, frokost og aftensmad.
Og hvis jeg har lært én ting, så er det, at livet er for kort til løgne.
Har du tænkt dig at fortælle mig, hvad der foregår derinde,
eller skal jeg gøre det?
-Måske skulle du gøre det. -Okay.
Et, du bliver nødt til at finde en ny assistent til Rodrigo.
Det har jeg prøvet på. Han afviser alle.
Gør han? Eller gør du?
To, du skal finde ud af, hvad du har gang i med Alex.
Men han er sådan en sød fyr.
Det er min far også. Eller han er faktisk et røvhul.
-Tre... -Hvordan smager vandmand?
Det er sejt.
Tre. Jeg husker ikke, hvad tre er.
Jeg er glad for, du er hjemme.
Det her er min skat.
-Den er ret fin. -Slå så blødt på den, som du kan.
Intet runger som næsehornsforhud.
-Mener du det? -Nej, det er en joke.
Men det er hud fra et ådsel.
I vil aldrig tro på, hvordan jeg fik den igennem tolden.
Jeg ved ikke, om du har hørt det, men
Elizabeth har spurgt, om jeg vil bo her.
Sejt. Hailey lader mig have min tandbørste her.
Så du er ret heldig.
Hvilken tandbørste bruger du?
Hvad...
-En standard en. -Køb en elektrisk. Okay?
Jeg garanterer dig, det er noget helt andet.
Og få fat i en Waterpik,
hvis du virkelig vil forkæle din mund.
Undskyld mig. Hold den under bunden.
Løft, for den kan ikke støtte på kun tre horn.
Det, jeg prøver at sige, er,
at du kan vælge, hvad du vil se.
Det er op til dig.
Hvad ser du lige nu?
Jeg ser, at Mike gør vores gæster utilpasse.
Jeg ser en energisk ung mand, der er fuld af potentiale,
som lever og ånder for musikken.
Koncerten i går var ikke dårlig.
Men den var heller ikke ikke-dårlig.
-Forstår I? -Ja.
Vi bevæger os sidelæns.
Sådan kan man ikke flyve til månen.
Nej. Okay? Ikke flere forstyrrelser.
Ikke her.
Jeg forventer,
at I efterlader jeres liv i omklædningsrummet
sammen med jeres jeans,
og at I kommer her og spiller, som var det jeres sidste koncert.
Næste gang jeg træder ind i bygningen
og ser en advokat hænge ud på scenen...
Okay? Så øver vi ikke den dag.
Længere er den ikke.
Og næste gang jeg træder herop
og skal vente på,
at I bliver færdige med jeres åndssvage samtaler...
Okay? Så øver vi ikke den dag.
Og næste gang en telefon ringer under en koncert...
...skal I tage telefonen og sige:
"Hej, ja. Det er mig. Ja. Ved du hvad?
"Jeg er midt i en koncert, og jeg pakker mine ting,
"for ved du hvad, jeg forlader orkesteret,
"for jeg er ikke længere medlem,
"for jeg er ikke velkommen længere, for vi øver ikke i dag."
Og softball. Det er slut.
Det er ovre. Ikke mere softball.
-Hvad? -Sæsonen er slut. Ja, det er slut.
Lad os prøve.
Maestro, jeg skal lige bruge din hjælp med noget vigtigt.
Hvad er det, Gloria?
Jeg har lige talt med den højt agtede bidragyder,
der nådigt har lånt os din lejlighed,
og hvis datter, Sarabelle, du lige har fyret.
Han truer med at smide dig ud.
-Hvorfor? -Gad vide hvorfor.
Nej.
Jeg fik at vide, jeg skulle føle mig hjemme.
Jeg har set dig og hende, og jeg forguder dig.
Du er på tynd is, og den bør du komme af,
før den går i stykker, og vi begge falder igennem.
Isen føles fin for mig.
Og nu kan jeg ikke høre dig, for jeg lytter til
Igor Fjodorovitj Stravinskij.
Som for øvrigt formentlig elskede at stå på skøjter.
Russere, du ved? Pavel!
Frøken Windsor, er der noget med gulvet?
Nej. Det er helt fint.
Tak.
-Nå? -Nå, hvad?
Winslow, for himlens skyld. Alt for at høre dine tanker.
Det er ikke færdigt. Hvad skal jeg sige?
Jeg har arbejdet i årtier på den fandens ting.
Helt ærligt, "ikke færdigt"?
Det er gode nyheder.
Jeg misunder dig. Det er alt sammen stadig dit.
Ingen har set eller hørt det. Det er din egen private symfoni.
-Og nu kan du lege med den. -Lege, min bare røv! Du forstår det ikke.
Hvad forstår jeg ikke?
-Jeg har tilrettelagt noget. -Hvad?
Den får premiere i Hviderusland om to måneder.
Tillykke. Det er forfærdeligt nyt.
Men du kan annullere det. Meld dig syg.
Vær nu ikke latterlig. Der er måneder til.
-"Meld dig syg." -Det er uoriginalt.
Hvabehar? Uoriginalt?
Du sagde, det havde potentiale!
Ja. Men...
Lyder det bekendt?
Det burde det. Jeg har skrevet det.
Det var ikke gået op for mig,
at Gustav Mahler har en ungkarlelejlighed i New York.
Og det her.
Det er Debussy.
Det sker for alle dirigenter.
Du har helliget dit liv
til at fortolke den skønneste musik, der nogensinde er skabt.
Det er kun naturligt, at det der kommer ind også kommer ud igen.
Så er det godt. Okay, kom så!
Ud med dig. Kom så!
-Kom så! -Jeg er kilden! Jeg får let blå mærker.
Tag dine ting, kom så.
Ud. Kom så.
Det smerter mig at måtte smide dig ud, men det er nødvendigt.
Du er en stor pianist.
Men nu er du gammel og negativ.
Dine ører er som to små, ældgamle flagermusegrotter.
Gør mig en tjeneste.
Tag dine gummihandsker på og skrid ad helvede til.
AUGUST KONCERTSAL EFTERÅRSSÆSON MED RODRIGO
Hvor er han?
Hr. Biben ville gerne have været her,
men han kunne ikke flytte et hastemøde i Moskva.
Han bad mig repræsentere ham og undskylde.
"Undskyld."
Det er meget usædvanligt, men ikke overraskende når det er Biben.
Skal jeg begynde?
"Gloria, beklager jeg ikke er her. Du ser i øvrigt godt ud."
Hvordan kan han vide det?
Han tænkte nok, du ville spørge om det, så han siger:
"Fordi du altid ser godt ud."
Nu skal vi til sagen.
"Jeg er stolt af at være en dedikeret bidragyder
"og støtter af New York Symfoniorkester.
"Men jeg, og mine nære kolleger i bestyrelsen,
"udsætter vores donationer til næste kvartal."
Det vil ødelægge vores likviditet, Sharon.
Biben, du er en snu mand.
En gennemgang fra spillerkomiteens side vil vise, at vores saldo er lav.
Det vil hjælpe os i forhandlingerne.
Det er virkelig smart.
-Hailey. -Hej.
-I ville tale med mig? -Ja, kom ind.
Edward... Eller Sharon skulle lige til at gå.
Har jeg gjort noget forkert eller noget?
Nej, nærmere det modsatte.
-Er det mig? -Ja. Er det ikke fantastisk?
Vi forsøger at nå et yngre publikum.
For dem er symfonien ikke andet end gråt hår og hostebolsjer...
-Hun er med. -...og mølkugler.
Vores fokusgrupper er vilde med retningen.
Det giver mig lyst til at udsende et InstaPic.
Giver det mening?
Vi vil gerne bruge dit billede i vores kampagne.
Hvis du da tillader det.
-Hvad er der? Tabt mælet? -Hvad?
-Tabt mælet?
-Undskyld mig? -Har du tabt mælet?
Nej, det er bare fordi, jeg er suppleant, så jeg er ikke...
Men du er en del af holdet.
Okay.
Jeg giver det til kontoret
og lader dem vide, at de må begynde at lave print af det.
-Fedt. -En ting til.
Jeg vil gerne have dig med til arrangementet for unge bidragydere
i morgen aften. Det er sjovt.
Og vi vil have ungt, frisk blod der.
Mange tak.
Jeg har planer i morgen aften, så jeg...
Dem kan jeg droppe.
Det ville blive værdsat.
Velkommen på holdet.
ANMODNING OM SKILSMISSE
Til den ovenstående indstævnede: DE INDKALDES HERMED
Maestro?
Hej. Tusind tak.
-Det var så lidt. -Jeg kan knap... Vågen.
-Den fandens skilsmisse, du ved? -Ja.
Jeg har så mange gøremål til dig.
Jeg tror, jeg har fundet en god assistent til dig.
Mener du det?
Det er jo godt.
Lad os lægge jobsamtalen efter turnéen til Latinamerika.
Jeg vil gerne have, at det sker nu.
Det er et dårligt tidspunkt for mig at skifte.
Det er et godt tidspunkt for mig.
Okay. Hvornår kan hun starte?
Han kan starte med det samme.
For han er her allerede. Mike.
Maestro, det er mig en ære.
Hvad?
Jeg hedder Michael. Mike.
-Mike? -Mike.
Mike?
Jeg tror, I vil passe godt sammen.
Nej, mine jeans passer godt.
Hvad får dig til at tro, at du kan erstatte Hailey Rutledge?
Hailey har forklaret mig alt ned til mindste detalje.
Jeg er selvsikker, og har tiltro til mig selv, og jeg var...
Okay.
Hailey har altid passet på mig, du ved?
Hun har holdt mit liv på sporet.
Hvis hun for eksempel skulle finde en gammel sang, jeg ikke kunne finde,
eller hvis jeg skulle have forklaret en joke.
Sig mig, Michel,
er du i stand til at lave en mate, der er bare halvt så god som denne?
Du har ret. Hailey er uerstattelig.
Men den mate har jeg nu lavet.
Einojuhani Rautavaara
og Jean Sibelius er født i samme land, ikke sandt?
Finland.
Den var let.
Okay.
Før Toscanini blev dirigent,
hvad spillede han så på?
-Cello. -Har du fortalt ham det?
-Nej. -Nej. Er du sikker?
-Helt sikker. -Okay.
Hvilken komponist følte sig tvunget til klosterlivet på grund af, at paven
nægtede hans elsker at gifte sig med ham?
Hailey.
-Imponerende. -Tak.
Hvis der ikke er andet, vil jeg smutte.
Ja, Hailey, der vist ikke andet
ud over at takke dig.
Tak.
-Farvel. -Farvel.
Michel.
-Jeg havde ondt af Christophe. -Hvem tror I...
-Så ydmygende. -...har pisset på Rodrigos sukkermad?
Sådan skal du ikke tale om vores maestro.
Og ikke mere softball? Hvad skal det nu forestille?
-Er du okay? -Ja.
Sørg for at skrive det hele ned.
Rolig, Bob. Hailey er ikke spion.
Hun tager referat, fordi jeg har bedt hende om det.
I skal vide, at jeg ikke arbejder for maestroen længere.
Er I klar til at bestille?
Ja, to store med ost og en Ultimativ Vegetar.
Jeg er allergisk overfor peberfrugt.
Jeg vil gerne have peberfrugt.
-Tilføj en lille peberfrugt. -Nej, jeg vil have en stor.
Okay, alle sammen, jeg vil bede om ro.
Vi har hørt fra ledelsen.
De har afslået vores krav, og de holder fast i tilbagerulningen.
Vi bad om for meget. Det overrasker mig ikke.
Hvordan kan de sige, at de er fattige,
når vi har haft udsolgt, siden Rodrigo kom til?
De siger, at vi har færre medlemmer.
Vi må indse det, publikum forsvinder.
Vi bør acceptere det, vi får tilbudt.
Og jeg troede, ishockeyspillerne var nogle skvat.
Ingen her er et skvat.
De har lige spyttet jer i ansigtet, og i opremser grundene til det.
Det er en forhandling,
og jeg mener stadig, vi kan samarbejde med Gloria Windsor.
Hvad hvis I ikke kan? Hvad hvis hun ikke bestemmer?
Der er syv bestyrelsesmedlemmer i deres kontrakt-komité.
Tre af dem har Edward Biben hentet ind.
Kan du samarbejde med ham?
Han lever af at være selskabstømmer.
Tror du ikke, han er ligeglad med dit lån, Warren?
Eller sygeforsikring, Dee Dee?
Nu skal I høre, hvad han er glad for.
Sit image.
Jeg vil anbefale, at vi finder noget skidt på ham og lækker det.
Vi er New York Symfoniorkester. Vi må bevare vores værdighed.
Du kan bevare din værdighed,
men ikke din pensionsaftale.
Der er ingen, der ønsker en strejke.
Ingen vil køres over af en lastbil, men det er I ved at blive.
Nina, må jeg lige tale med dig under fire øjne?
Selvfølgelig.
Hør, jeg er glad for,
at du tropper op med så stor selvtillid.
Men vi ønsker ikke at genere
-de musikere, der er forsigtige. -Det er klart.
Jeg arbejder for dig og musikerne.
Jeg lader jer bare drage fordel af min erfaring.
Godt, tak.
Hvis jeg lige må sige en ting.
Jeg ved ikke, om det er celloen, kindbenene eller hvad,
men jeg synes, du er
en af de mest sexede kvinder, jeg længe har mødt,
og det er svært for mig at koncentrere mig.
Okay, hør, jeg...
Jøsses. Rødmer du?
Kan du blive mere fræk? Jeg er lige blevet sulten.
Hygger I jer? Jeg håber, I nyder festen.
Hvis ikke, må I gerne lyve.
Jeg åbner sjældent mit hjem for folk.
Men denne aften for unge bidragydere betyder noget særligt for mig.
Om ti år
fylder New York Symfoniorkester 150 år.
Det er omtrent lige så gammelt som de fleste af vores medlemmer.
Jeg vil bede jer kigge jer omkring.
I har alle noget tilfælles.
Kan I gætte, hvad det er? Ud over penge.
I elsker musik.
Musikken behøver jer, unge bidragydere,
så den overlever fremtiden.
Lad os forestille os, hvordan fremtiden kan se ud.
Kom.
Vi har en overraskelse.
En ny koncertsal. Moderne og med perfekt akustik.
En besked til den klassiske musikverden om,
at New York Symfoniorkester er fremtiden.
Og nu, manden der vil føre os dertil,
jeres maestro, Rodrigo DeSousa.
Tak.
Tusind tak.
Det er rigtig fint. Jeg tror, det bliver fantastisk.
Nu vil jeg sige noget alvorligt.
Og for at jeg kan gøre det,
kan jeg ikke sige det på engelsk.
Jeg er langt væk hjemmefra.
Det er sommetider ensomt.
Jeg har ingen familie her.
Det har været svært at få rigtige venner.
Men sommetider, når jeg hæver dirigentstokken
og laver musik med de andre musikere...
Så tænker jeg et øjeblik, at jeg måske har en familie.
At jeg måske en dag kan kalde dette mit hjem.
Måske.
Det vil tiden vise...
Så er det nok. Tak. Gracias.
Tusind tak. Jeg håber, der var nogen, der forstod det.
Taler du spansk?
Ikke rigtig, men jeg tror, jeg forstod ånden i det.
Det samme her.
-Me llamo Erik Winkelstrauss. -Hailey Rutledge.
Jeg måtte bare...
Jeg ser, I har mødt hinanden.
Hailey er en talentfuld ung dame, der spiller smukt på obo.
Erik er en generøs bidragyder, der spiller på aktiemarkedet.
-Undskyld jeg afbrød. -Okay.
Det virker så udmattende.
Jeg tror, ham fyren forsøger at fange din opmærksomhed.
-Et øjeblik. -Ja.
Undskyld! Jeg vidste ikke, du ville være her.
-Det gør ikke noget. -Du ser godt ud.
I dine noter om mad stod der, at fisk og skaldyr var okay,
men den her har koriander og avocado...
Jeg tror, bidragyderne tænker meget futuristisk,
-gør du ikke? -Jo.
Den næste, du skal møde, er fru Barbara Silverman, hun er...
Nej, jeg har mødt alle, selv...
Hej, Gloria. Denne bygning smager af lort.
Det siger jeg til arkitekten.
Gør det. Og et godt råd.
En smuk ting ved fremtiden er,
at ingen ved, hvordan den bliver.
Jeg må hellere lige tale med ham. Godnat.
Godnat.
Hvorfor taler du ikke til mig længere, Chao?
Ingenting. End ikke goddag.
Ingenting, Chao. Intet andet.
Maestro, lad mig give en drink.
I den fri bar.
Ikke som din assistent, men som din ven.
Og som anden suppleant på obo.
Nej, Hailey. Vi er ikke i Acapulco, okay?
Okay.
Nogle af os må øve os, mens andre ikke gør.
Han er vist en travl mand.
Beklager det tog så lang tid,
men jeg tror, du bliver glad for det, jeg har fundet.
Jeg er ikke sulten, Michel.
Kom, vi smutter. Tag mit tørklæde.
-Okay. -Okay.
Træder du altid så hårdt i pedalerne?
Hvis du bliver væk, så skriv et mødested til mig.
Hvad hedder du?
Det siger jeg senere.
Må jeg fortælle dig noget, der bunder i kærlighed og loyalitet?
Ja.
Du er en kvinde.
Hvad?
Du er den samme men bare bedre.
Jeg vil være som dig, når jeg bliver voksen.
-Hvordan går det med dig og Bradford? -Han er dejlig.
-Lizzie. -Hailey.
-Lizzie. -Hvad?
Hvad skal jeg sige? Vi læste noveller for hinanden,
mens vi ventede på, at vores tog skulle blive lavet.
Jeg brækkede mig foran ham, og han var ligeglad. Han kan lide mig.
Jeg er ked af alt det her rod.
-Hvad for noget rod? -Det her!
-Du gjorde det. -Nej. Stop.
Okay.
-Bare tag den af. -Ja.
Okay.
Rodrigo... en af. -Ja.