Boten finns i giftet.
Fan ta systemet.
"NU. FORTISSIMO!"
Vad är det som inspirerar ditt verk?
Kärlek och hat.
Ens vibrato kommer inte att fixa sig själv.
Spänt?
-Kan inte andas. -Bra.
Ta händerna ur vattnet.
-Spela nu. -Okej.
Sjung genom oboen och lätt.
Sluta försöka krossa en mygga med en slägga.
Jag fattar.
Vaughan Williams kallade det för en Rondo Pastorale.
Men du försöker kalhugga en hel skog.
Är det din katt? Jag älskar abessinier.
Vi hade en burma i Raleigh.
Jag saknar henne så mycket. Var är hon? Här, kisse...
Hon är död.
Okej, nu kör vi igen.
Ja, genast.
Förlåt. Låt mig stänga av den.
Inkommande samtal Rodrigo
Rodrigo?
Jag hade tydligen rätt. Raquel är skyldig mig en Americano.
Jag borde nog svara.
Det borde du säkert.
Hej, maestro.
Hej, Hailey, är du redo för ett äventyr?
Jag vill att du ordnar en bil åt oss. En snabb bil.
-Vadå snabb bil? -En snabb bil, ja.
Allt som är snabbt går bra. Ja.
Vi måste hitta en ny solist som spelar utanför stan
och vi måste åka nu.
På riktigt?
-Jag är mitt uppe i en lektion... -Jag har inte tid med det här.
...med Betty Cragdale.
Okej, avsluta din lektion och ring mig sen, okej?
För vi måste genast åka. Okej?
Okej. Ciao.
Termos i intet. Fantastiskt.
Hej.
Hej. Hur gick det idag?
Det var en mardröm, men hon kan sina grejer.
Jag måste iväg. Rodrigo väntar.
-Mår du bra? -Ja.
Nästan. Titta här.
Farbror Dean har ordnat med arvet.
-Herregud. -Jag vet.
Vad ska du göra med alla pengar?
Jag vet inte. Jag går igenom mina möjligheter.
Det är förståeligt.
En del av mig vill investera,
vara ansvarsfull för första gången i mitt liv.
Den andra delen av mig vill bli galen
och typ anlita David Bowie för att spela på taket.
Herregud, det gör vi.
Jag gick på college med en finsk kille
och han gillade wicca och sexuell förödmjukelse och sånt...
Hans pappa dog och han investerade arvet
och sen dog han själv, så hans mamma fick allt,
men hon var superrik ändå, så det spelade ingen roll.
Det kommer att gå bra. Jag är ledsen, men jag måste gå.
-Måste gå. Jag fattar. -Okej.
Jag älskar dig.
Tack för att du kom på så kort varsel, Dee Dee.
Inga problem.
Jag var redan i närheten på besök.
Det är bar mitzvah-säsong. Mycket som händer.
Min handled.
Plågar den dig ännu?
Det har blivit värre.
Jisses. Cynthia, du måste träffa en riktig läkare.
Jag har redan bokat tid.
Jag har slut på kodein,
så jag undrar om du har nåt starkare?
Jag kan ge dig några fentanyl och oxy,
men jag måste säga att jag är orolig över dig.
Jag vill inte att du blir beroende av de här.
Ser jag ut att vara fem år? Det var rart, men var inte orolig.
Jag tror att jag klarar det. Ja, vi klarar det.
Ja, vi kan. Ja.
Beräknar... Anläggning för giftigt avfall.
En anläggning för giftigt avfall?
Jag trodde vi skulle hämta en ny musiker.
Det är där hon uppträder kl. 12.00.
Och om du inte skyndar på
kommer vi att missa hela violinkonserten.
Violin...
Ska vi hämta Ana Maria?
Ja.
Herregud.
Jag vet, okej?
Men det är min första konsert och jag måste göra ett starkt intryck.
Och Ana Maria spelar med blodet. Hon spelar febrilt.
Hon kommer att slita itu August Memorial Hall
som en kungsörn som seglar på sin rättfärdiga väg.
Det är fantastiskt, men med all respekt,
sist du träffade henne verkade det inte vara en bra situation.
Men jag kan tämja henne.
Om hon inte är med en annan man eller annan tjej,
tror jag att jag är den ende som kan...
Jag vill inte tänka på det, okej?
Jag vill inte tänka på det.
Vi hittar henne och jag pratar om...
Det verkar lite masochistiskt.
Hon är en tickande bomb
och du kan få vem du vill.
Jag måste erkänna att jag är lite rädd.
Okej.
Men jag har dragit den här orkestern genom ett helvete
i ett försök att hitta liv i den, i försök att göra den logisk,
för det är enda sättet som det här kommer att bli relevant.
Det är enda sättet som ger det här nåt slags vikt.
Och Ana Maria, hon... Hon ger mig liv. Hon är mitt liv.
Sväng vänster om 200 meter.
Sväng vänster här om 200 meter.
Tänker du upprepa instruktionerna hela vägen?
-Nej då. -Okej.
Stanna i vänstra filen.
Håll dig så mycket till vänster som du kan.
Det är du. Kom in.
Är det fel dag? Vi sa lördag.
Lördag. Precis. Du har rätt. Jag ska...
Är jag tidig?
Nej, för du är den med två klockor, så...
Jag ska hälla upp lite vin åt dig.
Vi har viktiga orkesteraffärer att diskutera.
-Ja. -Det här är gott.
Det är riktigt gott.
Det här känns fel.
Ja, men det är precis därför vi borde vara här.
Det här är så likt Ana Maria och även Rodrigo.
STRÅLNING FÖRORENAT OMRÅDE
TILLTRÄDE FÖRBJUDET GIFTIGT AVFALL
Men det är ingen här.
Det finns ett mystiskt geni i Ana Maria som ingen kan förstå.
Du vet, det är...
Hej.
Va?
Från frisyren gissar jag att ni är här för det där klassisk musik-freaket.
"Freak"? Ett freak?
Ja. Hon kom. Smet in. En hel kavalkad av konstiga typer.
Stack innan snuten kom.
Det jag fick ut av framförandet var ganska nyanserat och teatraliskt, faktiskt.
Jag är glad att du kände det. Hon är fin, eller hur, sir? Tack.
Du behöver inte kalla mig "sir". Jag heter Eric.
Jag blir antagligen sparkad ikväll.
Eric.
Ni borde gå härifrån. Det är extremt giftigt.
Det här är en station för giftigt avfall.
Tror ni att jag har den här dräkten för min hälsas skull?
-Okej. -Vi åker.
Gå bara.
Vi hittar henne.
-Kör försiktigt, ha en bra dag. -Okej.
De kommer att bråka om att sänka grundlönen
för inkommande musiker, men det är bara en fint.
De hoppas att vi strider om det.
Den riktiga slagfältet handlar om pensioner och sjukförsäkring och...
-Just det. -...avdrag för beroende.
Sen kommer de att försöka sätta en kil
mellan de äldre och de yngre medlemmarna i orkestern.
-Bob. -Ja?
Sluta prata.
Förlåt. Pratade jag för fort? Ibland svamlar jag.
Silencio. Bara ett ögonblick.
Okej. Ja.
Vänd dig nu mot fönstret så att det är i profil.
Okej.
Du har en fin profil.
Tack.
Ibland tittar jag ut över orkestern
och jag ser dig spela din gulliga lilla piccolaflöjt...
Det är en piccolaflöjt av normal storlek.
Och jag tänker för mig själv att han är inte helt oattraktiv.
Tvärtom, han är underligt gullig.
Jaså? Helvete.
Ja. Helvete.
Du är kvick.
Cynthia, är du lite...
Kåt?
"Kåt"? Nej. Jag tänkte säga full.
Är du lite full?
Varför har vi aldrig knullat, Bob?
Okej. Är inte det lite uppenbart?
Jag vet inte. Är det det?
Du brukar oftast titta framför dig
mot podiet och jag sitter bakom dig med min lilla piccolaflöjt.
Varför kommer du inte bakom mig med din piccolaflöjt?
Inget sånt här hände nånsin när Lazlo var ordförande för kommittén.
Ser du nåt?
Ja. "Only Bears Allowed" säger
att hon definitivt är i det här området nånstans.
Och är "Only Bears Allowed" en pålitlig källa?
Ja. Han har många följare på Grindr. Det står här.
Ja, jag kollade systemet
och vi har bara ett rum kvar på gästhemmet.
Vill ni ha det?
Ja.
Ja, naturligtvis.
Fantastiskt. Så där ja.
Det är tvättomater på 2 och bastu på 3 om ni vilda ungdomar behöver det.
Det gör vi inte. Tack.
Jag sover ändå inte nuförtiden. Jag sover inte bra.
Har ni såna där långa prismachokladbitar? Du vet, de som...
-Toblerone. Naturligtvis. -Ja.
I minibaren.
Det är min svaghet. Tack.
-Tack. -Kom.
Jag tänkte hålla hemligheten för mig själv,
men fan i det.
Jag behöver det kollektiva medvetandet. Vad säger ni?
Jag tycker du ska köpa en lägenhet.
Min kusin tjänar massor på att göra det.
Jag är bara liksom... Jag är nervös över att vara bunden.
Djuren då?
Utveckla det.
Alpackagård. De är så söta och ullen är värd guld.
Ja, men jag funderade en gång på att ha bikupor på taket
och jag tror inte att jag kan ta hand om insekter, djur eller barn.
Inte ens växter. Jag avskyr växter.
Du då, Evan?
Måste du spendera allt nu, eller...
Jag har tre eller fyra studentlån och massor av parkeringsböter.
Jag kan behöva hjälp med dem.
Vad du än gör, var försiktig.
Minns du Taylor Bell? Hälften av ungarna vi växte upp med?
De hade sina fonder och gjorde aldrig nåt med sina liv.
Men så länge man vet vad man vill göra med sitt liv,
är det här bara extra.
Lizzie?
Bara...
Lizzie?
Gick hon?
Hailey.
-Va? -Titta.
Det är Ana Maria. Hon lade ut var hon är.
Okej.
-Fiskbyn. Har du varit där? -Nej.
Rätt praktiskt, eller hur? För en ekologisk show.
Fiskbyn.
Jag antar det.
Okej.
-När vill du åka? -Vi åker nu.
-Du kan packa. -Okej.
Jag plockar ur minibaren.
Okej. En för dig och en för mig.
-Tack. -Det var så lite.
Vill du ha den?
Toblerone. Min svaghet.
God morgon, Törnrosa.
En capreseomelett efter dådet
till den sexigaste cellospelaren i västra hemisfären,
med hälsningar från kock Robertito.
Det var snällt av dig, Bob.
Varsågod.
Jag mår så bra.
Det var riktigt högt.
Ja. Vad är klockan? Fan.
Jag har inte ens en klocka på mig.
Herrejävlar.
-Va? -Jag måste iväg.
Jag ska hämta min unge på flygplatsen.
Hon studerar till ingenjör på Stanford.
Tack gode Gud att hon inte är musiker.
Men jag måste säga att det ibland har sina fördelar att spela piccolaflöjt.
Vi ses på symfonin.
Ja. Tack för omeletten.
Hailey, kom hit.
Hittade du henne?
Du måste se det här.
Vad är det?
Jag vill bo här.
E gammal fabrik kan bli ett operahus.
Nej, nej. Akustiken är dålig.
Tänk dig alla som jobbar här,
allt blod, all svett och alla tårar och...
Jag vet inte, jag vill inte bo här längre.
Vi borde kanske åka tillbaka till hotellet och omgruppera.
Nej.
Hon är här nånstans. Jag känner det.
Det är därför jag aldrig lärde mig att laga mat. För det blir alltid...
Vad var det jag sa?
Är det hennes green room, eller nåt?
Ett green... Nej. Hon är Ana Maria. Hon behöver inget green room.
Hon använder inga av den moderna världens bekvämligheter,
som du och jag gör.
Jag tycker att det här var en dålig idé från början.
Vi kan väl gå tillbaka till bilen?
Köra ett litet tag.
Jag skickar ett mejl till henne.
-Kom igen. Kom, Hailey. -Vänta.
-Kom. -Nej.
Du gav mig jobbet för att jag skulle lära mig nåt.
Inte köra dig till övergivna lager och giftupplag.
Det här handlar inte om symfoniorkestern. Det handlar om dig.
-Du måste göra det här för blodet. -Jag vet.
Jag vet.
Ödet väntar på mig i det där tältrummet.
Och när du återvänder är jag där och...
Nej. Nej, Hailey.
Du har varit exemplarisk den här helgen. Du måste åka tillbaka.
Jag måste göra det här ensam.
Det är lustigt, eller hur?
Sist jag besökte henne försökte du hindra mig från det,
men nu vill du inte att jag inte träffar henne.
-Ja, det är lustigt. -Som...
Kan du vänta i två minuter?
Bara de första två minuterna, för det blir alltid lite galet.
-Absolut, maestro. -Tack.
Ana Maria.
Du vill ha mig.
Jag behöver dig.
Säg varför du behöver mig.
För att det är min premiärkväll vid New Yorks symfoniorkester.
Jag behöver en solist. Bara du kan göra det. Kom.
Du hörde mig.
Spela för de mossiga gamla änkorna på August Memorial?
Limousiner lämnar dem, likvagnar hämtar dem.
Och vad vill du att jag spelar?
Brahms? Mozart? Händel?
Sitt ner.
Amore, jag vill att du spelar Sibelius.
-Sibelius? -Ja.
Det var den vi älskade till första gången.
Jag vet.
Adagio, följd av Allegro Ma Non Troppo.
G-dur, tack.
Ja.
Jag hade stuvat undan den musiken för länge sen, för att aldrig spelas igen.
Jag vet. Men gör du det en gång till?
Minns du oss?
Berlin, Kenya...
-Sluta. -...Island, snälla.
Du och jag.
Det sägs att sann konst måste övergå alla fördomar.
Jag gör det.
För dig, mi amor.
Ana Maria, tack.
Jag gör det.
Vänta.
Vänta lite. Ana Maria, vad är det?
Kyskhetsbälte.
Jag måste bevara min passion
annars finns det inget kvar för mig att ge på scenen.
Okej.
Men jag tar av det efter att jag spelat på konserten.
Ja.
Hej.
-Hej. -Hej.
-Har du saknat mig? -Ja, det har jag.
Jag har saknat dig massor.
-Jag gillar att höra sån skit. -Okej.
-Va? -Bara så att du vet,
är Addison hemma nu.
Läget, Addison?
Och jag har inte ens borstat tänderna än.
Okej. Visa lite stake och lägg dig ovanpå mig.
Du är likblek. Jag trodde du varit i Miami.
Ja, men jag blir aldrig brun.
-Ta av mina byxor. -Okej. un.