Do prdele s ní.
Nerozumím tomu.
Já ne...
To si ani nesmím jít hrát s kamarády?
Vydržte tam. Jděte hlouběji.
Já už nechci dál cvičit, mami!
Dobře.
Teď se pomalu vrátíte.
Pomalu.
Tři.
Dva.
Jedna.
Jsem na vás hrdý, Winslowe.
Pomalu postupujeme.
Myslím, že děláme pokroky.
Dva lístky na mé představení k zahájení sezony.
Děkuji.
Díky moc.
Mozart v džungli
„MOZART SE SLANINOU“
Winslow Elliott je ten nejlepší pianista na světě,
a ty chceš, abych ho vyhodila?
Ne, neřekl jsem vyhodit.
Řekl jsem, ať jeho vystoupení přesuneme na jiný čas.
Dojde k němu, dojde.
Blbost!
Musela jsem Winslowa Elliotta prosit!
Nikdo s tebou nechce pracovat, protože pořád měníš program.
Myslí, že jsi blázen, a mají pravdu.
-Já nejsem... Nejsem blázen. -Vypadáš tak.
Tvůj obličej vypadá děsně.
Vyděsíš publikum, sotva si sednou.
„Obličej“? Můj obličej?
Já mluvím o pravdě, a ty mluvíš o mém obličeji?
Plakáty, reklamy, billboardy.
Všechny říkají „Winslow Elliott hraje Rachmaninova.“
Ano, ale taky říkají „Rodrigo“.
A Rodrigo. Samý Rodrigo.
-A Rodriga taky dostanou. -Bude jim hrát na harmoniku?
Nevím. To ještě nevím.
Biben měl pravdu.
Thomas tu měl zůstat.
Hej, Glorie, ne, to ne.
Prosím tě, dobře.
Podívej se mi do očí.
Přijal jsem tuhle práci,
protože jsem naslouchal své krvi.
Najdu správné dílo.
Věř mi.
Věřím ti.
Bůh mi pomáhej, potopím se s lodí.
Víš, Winslow Elliott je profesionál.
Pochopí to.
Neznáš Winslowa Elliotta.
Vstupte.
Slečno Windsorová, to je pro vás.
Od Thomasovy ženy.
To jsou asi instrukce.
Instrukce?
Jdeš pozdě.
Nejdu. Je 6:30. Jdu včas.
„Brzy“ je včas, „včas“ je pozdě a „pozdě“ je nepřijatelné.
-Máš šek? -Ano.
Pojď dál.
Začneme.
Strana 16, prosím.
ZÁKLADY HOBOJE
PRO BETTY S LÁSKOU SANTA '57
Je ti trapné to hrát?
Je to trapnější než upustit hoboj
a zařvat „Do prdele“ před celým orchestrem?
Ne. To bylo opravdu trapné.
Zahraj to.
Ahoj. Jo, to jsem já.
Ano. Jistě, samozřejmě, určitě.
Přesně proto taky nesnáším New Jersey.
Hej. Přestaň artikulovat zadní částí hrdla.
Jo, nový student. Bůh mi pomáhej.
Sundej ten jazyk z patra, proboha.
„Drahá Glorie a Cynthie.
„Děkuji, že čtete tento skromný dopis.
„Obsah je pro nás velmi důležitý.“
Pokračuj.
„Cynthie, ty laciná, mizerná, domov ničící štětko.“
-Její slova, ne moje. -Chápu.
„Tvá jediná kladná stránka
„je ukájení zvířecích pudů,
„které Thomas denně vyžadoval ode mě.
„A Glorie,
„ty zrádná, po moci bažící couro.
„Jsi snad ještě horší.
„Zradila jsi muže, na kterém nám všem
„hluboce záleží.
„Thomas je na Kubě.
„Před dvěma týdny mu došly léky.
„Včera poslal telegram s žádostí o rozvod.
„Domnívám se, že zažívá naprosté zhroucení
„a musí se dostat domů kvůli adekvátní lékařské péči.
„Pochopitelně to nemůžu udělat já.
„Možná ho ty, Cynthie,
„přesvědčíš svými metodami kurtizány.
„S pozdravem Claire Pembridgeová.“
Do prdele.
Do prdele, jak říkáš.
Bez výmluv. Pokračujte.
RYCHLEJI! SILNĚJI!
-Rychleji. -Jdi se vycpat.
-Silněji. -Jdi se vycpat.
-Pokračujte. -To určitě.
Co to všechno je?
Rodrigova přání brzkého uzdravení.
Myslela jsem, že to Alex.
Ne. Nemluvíme o tom.
Bez výmluv.
Aha, tohle je pro mě.
Prkno za tři, dva, jedna.
Sakra. Jak to je ještě dlouhý?
-Myslíš to pětiminutové cvičení? -Jo.
„Učte mě, slibuji, že nebudu plýtvat vaším časem. Volejte. Marlon.“
Jsem zmatená. Myslí tím „Volejte mě Marlon“ nebo „Volejte, Marlon“?
-Do prdele. -Co?
To je šek na tisíc dolarů za dvě lekce hoboje.
To nemůžu přijmout.
Proč ne? Uč ho, ukaž mu to.
Ano.
Říkej mu Marlon. Ukaž mi to.
Máte na to.
Máš pravdu, máš pravdu.
Měla bych ho učit a říkat mu Marlone.
Dneska to zpeněžíme.
Jste bojovník. Jděte ven a urvěte si den.
Ahoj. Můžu mluvit s panem Guggenheimem?
KONCERTNÍ SÍŇ AUGUST MEMORIAL
Víte, co to znamená?
Souboj?
Ne, facku do tváře, tak jako jste to udělal vy mně.
Maestro, víte, jaké to je, cítit se tak moc ponížený,
že chcete utéct z domu a schovat se u sousedů ve skříni,
pohřbít svou tvář v teplé tmě
svetrů a kabátů a šatů na věšácích?
Ano, ale ne.
Pane Elliotte, jste můj idol.
Vyrostl jsem s vámi.
Váš Rachmaninovův Koncert č. 3 je ohromný.
-Můžu se jen omluvit... -Nechci vaši omluvu.
Chci vysvětlení, důvod.
Proč jste mi to udělal?
Proč jste mě tak krutě ponížil?
A jak to řeknu své matce?
Neuvěřitelně se těšila, že sem přijde.
Ze všech lidí byste tomu všemu měl rozumět právě vy.
Ta příprava,
výdrž, ocelová závaží.
Řekněte mi důvod.
Následuji svou intuici.
Naslouchám svému srdci.
-Srdci? -Ano.
Nemáte odvahu poznat své srdce.
S každým pohybem měníte názor.
A každý den stahujete víc a víc lidí do víru
svého vlastního zmatku.
Myslím, že byste se měl prozkoumat.
Poznat sám sebe.
Sám k sobě pravdiv buď.
Teď to vidím tak jasně.
Potřebujete pravdu ještě víc než já.
Ale já už jsem dospěl.
Není pozdě?
Nikdy není pozdě.
Nemáme nic kromě času.
Co to děláte?
Vydáme se do vašeho podvědomí.
Tedy pokud mi to dovolíte.
Ano, jo.
Ano. Vezměte mě s sebou do mě.
Jste v bezpečí.
Půjdeme zpátky. Pomalu.
Slyším hudbu.
Je tohle správné místo?
A ty mi dáš svý sluneční brejle?
Samozřejmě.
Vezmeš si mě?
Popřemýšlím o tom.
Můžeme jet do New Yorku a být šťastní.
Úžasné.
Jsme blízko?
Ještě kousek.
Hledám muže jménem pan Pembridge.
Pembridge.
Bílé vlasy.
Angličan.
Bydlí tady? Thomas Pembridge.
Velké modré oko.
Nejspíš bude na pláži u rybářů.
Pláž u rybářů. Blázní.
Pláž u rybářů. Dobře.
Tumáš.
Opatruj se.
Slibuji, že budu dobrý student, učitelko.
Tenhle jsem sehnal. Je dobrý?
Lorée ROYAL 125?
-Děláte si legraci? To je můj sen. -Dobře.
Dokonce máte zlaté klapky.
Jistě, protože zlaté jsou nejlepší, ne?
Gratuluju.
Rozhodl jste se stát členem dvouplátkové rodiny.
Hoboj se poprvé objevil v polovině 17. století
a původně se mu říkalo hautbois.
Váš přízvuk je parfait.
Musíte na to jít zlehka. Nikdy na něj nesmíte tlačit nebo spěchat.
Dobře.
Ta nejdůležitější věc na hoboji, ta, která může za tu magii,
je náústek.
S ním buď uspějete nebo ne.
Je to jen kousek dřeva.
Je to mnohem víc než to.
Zkuste to.
Jste talent. Proč se tak usmíváte?
Líbí se mi, kolik toho víte.
Je to úžasné. Jsem hlína ve vašich rukou.
Následuji svou intuici. Naslouchám svému srdci.
Ne.
Ana Maria.
Co se stalo?
Neměl jste se vrátit sám od sebe.
Měl jsem vás přivést já.
A co se stalo?
Ponořil jste se do sebe.
Řekl jste hodně silných věcí.
Většinou španělsky,
ale pochopil jsem podstatu.
Pořád jste zmiňoval jméno, ženu.
Ano.
Byla to vaše matka?
Ne.
-Ne? -Ne.
Jste si jistý? Většinou je to matka.
Zkuste si vzpomenout.
Je to podstatný detail.
Ana Maria.
Ana Maria musí hrát Sibeliův houslový koncert.
„Sibeliův houslový koncert“?
Ano.
Slyšel jsem to jasně přes starý megafon.
Pane Winslowe Elliotte,
přehrál jste mě jako symfonickou báseň.
Budu navěky vaším dlužníkem. Znovu. Díky.
Myslím, že jsme udělali pokrok.
Dobře.
Opravdu dobře.
Jsem hrozný. Promiňte.
Ne, nejste.
Nemusíte se stydět.
Napoprvé není dobrý vůbec nikdo.
Musíte pamatovat, že máte být uvolněný.
-A hlídat si dech. -Ano.
Ujistěte se, že dýcháte odsud.
Jste velmi starostlivá.
Ale myslím si, že tohle není dobrý nápad.
Nebuďte směšný.
Poznáváte sám sebe,
a já vás tím procesem pomáhám provést.
Navlhčete svůj náústek a ujistěte se, že je opravdu mokrý.
Tohle asi nestačí.
A pak co?
A pak se připravte tvořit krásnou hudbu.
-Jsem připravený. -Dobře.
Nejdřív musím na záchod.
-Jasně. -Kudy prosím?
-Je to vzadu vlevo. -Dobře.
Jo.
Tudy? Dobře.
Jsou tu policajti?
„Policajti?“ Co to meleš?
Kde je? Co se sakra děje?
Upřímně, nemám páru.
To je jeho kabát?
Dobře. Zpomalíš laskavě a vysvětlíš mi, co se děje?
Dva telefony. Má dva telefony.
Ten šek? Hodně štěstí s ním, je to padělek.
Máma říkala, že v Connecticutu nejsou Guggenheimové.
Co? Dobře, ale nemůžeš se hrabat Marlonovi ve věcech.
Jo, protože to nejsou Marlonovy věci.
Ani věci Xaviera Roseaua.
Ani věci Marlona Suleimana.
O čem to mluvíš?
O tom, že máš v koupelně podvodníka,
kterej se bůhvíproč sprchuje.
-Hailey, tvůj tlak vody je úžasný. -Zatraceně.
Radši byste měl... Panebože.
Očividně jsem nepochopil signály.
-Co to sakra? -Proboha.
No, je to venku. Víme, kdo nejste.
Dobře...
Ať si myslíte, že víte cokoli, můžu to vysvětlit.
Hailey, jestli může vaše přítelkyně s koštětem odejít, tak...
Ne. Ona zůstane.
Vy, Marlone, nebo jak se sakra jmenujete, půjdete.
Dobře.
Klid. Policajti tu budou za čtyři minuty.
Víte co? Nemáte žádné způsoby.
Jo, uklidněte se.
Nedělejte nic, zač byste se musela stydět.
Já si tu neschovávám penis za hobojem.
Chtěl jsem něco ponechat na představivosti.
Jděte.
Jen se teď ztrapňujete. Musím říct dobrou noc své hostitelce.
Hailey, vím, že asi neuvěříte ničemu,
co vám teď řeknu, takže...
Vážně jste se chtěl naučit hrát?
Nebo to bylo jen o...
Ne, chtěl jsem se naučit na hoboj,
ale zjistil jsem, že je to šílenost
a nikdo to nedokáže.
Kromě vás.
Vemte si to. Pro mateřskou loď.
Vážně?
Zlaté klapky.
To je asi dobrý nápad.
Jo. Díky.
Díky.
Jo!
Díky, chlape.
Cynthie, zlato,
co tu sakra děláš?
Dobře, neodpovídej.
Hej, lidi. To je Cynthia.
Říkal jsem vám o ní, nejlepší cellistka v New York City.
-Thomasi... -Mohla mít skvělou sólovou dráhu,
ale rozhodla se ji opustit.
Ale ještě není pozdě. Nikdy není pozdě.
Chci s tebou mluvit sama.
Jo. Jo.
Sama.
Musíš být vyčerpaná.
-Thomasi? -Jasně, jo. Díky.
Nejdřív pití, potom povídání.
Poslyš, dostal jsem Manhattan ven z mého oběhu.
Žádný stres, ambice, hluk.
Žádné nesmyslné kraviny.
Jsou pryč. A víš, co je to tajemství?
Kokosová voda. Na. Vypij to rychle.
-Tak se nevypaří vitamíny. -Nemám žízeň.
-Naráz... -Můžeme jít někam jinam?
Zlato, tohle jsou mí hoši. Není žádné jiné místo.
Dobře. Víš co? Jsi zkurvenej kretén.
Zmizel jsi. Nezavolal.
Nevím, co se ti stalo.
Přijedu za tebou, a ty si tu hraješ na bonga?
Ty jsi dračice.
Dneska letím zpátky. Jsi sobeckej bastard.
Fajn, lidi, máma se na tátu trochu zlobí.
Takže...
Dva kokosy s sebou.
Vydrž, Cynth.
Dokončil jsi to.
Tommy tu dělal trochu víc, než jen mlátil do bong, zlato.
Po všech těch letech.
Cynth, nemůžu tomu uvěřit.
Prostě to ze mě vytrysklo.
Trvalo mi deset let napsat předehru.
No, pak jsem přijel sem a bum,
dokončil jsem to za týden.
Jako by mi celou dobu vedla ruku vyšší moc.
Nevím, Cynth.
To je tímhle místem, miluju ho.
To je skvělé. Vážně.
Jenže víš, že když jedeš nahoru, musíš i dolů.
Ano.
Měli bychom to ověřit, než odletíš.
No tak, to byl vtip.
Ticho!
Musel jsem za poslední dva týdny vydržet tvé prostitutky.
-Pojď sem. -Kretén.
Hele.
Co?
Přijela jsem pro tebe.
Ale je tu jedna věc.
Nejsem si jistá, kdo vůbec jsi.
-Claire mi dala tohle. Pro tebe. -Claire?
Myslí to dobře, ale tohle je svinstvo.
Jed.
Jako Newyorská filharmonie.
Musíš se odtamtud dostat, Cynth, co nejdřív můžeš.
Proč tu nezůstaneš se mnou?
Mohla bych, ale jsem alergická na kokos.
Vrať se domů brzy.
Je mi fuk, kolik antibakteriální dezinfekce použiješ,
nestrčila bych to do pusy.
No, naštěstí pro tebe neumíš hrát. Hadřík?
Necítíš se divně, že si ho necháváš?
Ne. Marlon ji zneužil a já jako hudebník se o ni musím postarat.
-Vlhčené ubrousky. -„O ni“?
Je to holka.
Jen musím najít jméno.
Myslela jsem na Kimberly.
Máte rád Mozarta?
Spíš preferuji Bacha.
Ano?
Připadá mi slaný.
Víte, Bach má slaninu, což mám rád,
ale samozřejmě můžete dostat i Mozarta se slaninou.
To je Salieri.
Musím vám poděkovat.
Potřeseme si rukama?
Jste si jistý? Slyšel jsem, že to neděláte rád.
Prosím vás. Nevím, kde se ty drby berou.
Jednoho dne si spolu zahrajeme.
Kreativní dohled Tereza Němcová y berou.