Пам'ятай, лише найзухваліший має найкращий шанс на успіх.
Мені наплювати на те, що про мене думають інші.
Я слухаюся лише своїх відчуттів.
Це я і намагаюся зробити, пане Моцарте.
Брехня з-під коня.
Брехня!
МОЦАРТ У ДЖУНГЛЯХ
«ТИ ОБРАЗИВ ЧАЙКОВСЬКОГО»
Як там твої хлопчики?
Раян та… Як там звати цих гівнюків?
Скотт. Раян та Скотт. Вони близнюки.
Так. Раян та Скотт, близнюки.
Отже, спочатку.
Дружина, донька, племінниця, Кіра…Добре.
Гелен! Чудовий вигляд. Ля-ля-ля.
Вітаю з Пікассо. Бла-бла-бла.
Як там Раян та Скотт?
Я в раді Прінстона. Кажи, якщо треба буде допомога.
- Їм по чотири. - Трясця. Точно.
Гаразд. Тепер я підходжу до місіс Берлінґейм.
Ласкаво просимо. Мої співчуття.
Юджин був чудовим чоловіком.
Бачу, ви вже познайомилися з Родріґо.
Зіграй маестро.
Він відмовився.
Що?
Він не піде. Я лишила вам повідомлення.
Відведи мене до нього.
Мене ігнорують.
- Шерон! - Іду.
Якщо змусить нас репетирувати влітку,
вимагатимемо комфортну температуру у 22 градуси.
У 20.
А тобі що? Вона не впливає на клятий трикутник.
Це ідіофон. Він краще резонує за 20 градусів.
Це ж сраний міф!
- Може, зосередимося? - Так.
Раніше його затикав Ласло.
Не змушуй Синтію.
- Гей… - Хай сама.
- У мене низький тиск. - Ді-Ді, ти підтримуєш?
- Тон чистіший за 20. - Коли холодно,
- я сповільнююся. - Годі. Це якесь лайно.
Кому потрібна температура?
Керівництво хоче скоротити оплату лікарняного на 40%,
а пенсійні — уполовину.
Лише для новеньких.
Ми всі в цьому разом.
Не обділяй нашу молодь, Бобе.
Саме так.
Насип трохи більше ніж три чверті.
Ще.
Він завжди розсипається. Розслабся.
Найголовніше — потрясти.
Закрий долонею зверху та переверни.
Так. І тряси. Тряси, сильно тряси. Давай.
Ще. Тряси!
Гаразд, тепер переверни назад.
Вода не повинна кипіти, отже градусів 85 чи якось так.
Тепер налий трохи води, щоб закрила найнижчий рівень листя.
Йерба поглине її. Не заважай.
Тепер встав бомбілью, соломинку.
Гаразд. Тепер чекаємо.
Не вимикай запис, я зачекаю з тобою.
Я скажу, коли прийде час.
Гейлі, чому гобой?
Мій батько запропонував, бо на ньому грала моя бабуся, тому…
Боже. Скажи ж, кумедно? Пробач. Це був жарт.
Це кумедно, бо я ж не там. Пробач.
Ігорю, на дворі орел. Де твоя змія?
Неймовірно. Орел у місті. Уявляєш?
Гаразд, Гейлі, уже має бути готово.
Сьорбни перший раз та виплюнь.
Виплюнь. Не ковтай.
Перший ковток занадто гіркий.
Зачекай кілька секунд.
Добре. Тепер пий.
Чудово. Ось таке на смак мате.
- У ці двері. - Шерон, що за лайно?
Що це за місце?
Він віддає перевагу
бути ближче до землі.
Тут краще акустика.
«Ближче до землі»?
Ми під землею. Я й не знала, що тут є щось таке.
Маестро, це Ґлорія.
Можна зайти?
Місіс Віндзор, вітаю.
Де він?
Маестро в бібліотеці. Каже, це допомагає...
Дзвони йому.
Гаразд.
А немає швидшого варіанту?
Мабуть, раніше люди були дуже терплячі.
Мате. Його так цікаво готувати…
Наплювати. Слухай сюди.
На дворі стоїть дуже чорний та дуже довгий лімузин.
Він тут, щоб відвезти маестро на дуже важливий захід.
Сідай у лімузин, їдь до бібліотеки, посади його та відвези
на захід. У тебе година.
Усе серйозно. Якщо запізнишся,
у мене станеться напад, а ти вилетиш з роботи.
Знову.
Шерон, я вийду задом.
Одна година.
Психологічна допомога. Це Ліззі.
Ліззі, де ти? Знаєш ту хімчистку на розі?
Крута дошка оголошень.
І чому мені здається, що я осилю будь-яку із цих робіт?
Сьогодні ж засяду за телефон.
Дякувати Богу, ти тут. Я шукаю чоловіка з…
Я сама, Гейл. Тут є тиха кімната,
де людина може помедитувати чи все обміркувати в тиші?
Ви про бібліотеку?
Ходімо.
Ось він. Це він?
АРХІВ - ВХІД ЗАБОРОНЕНО
Гелен, ти тільки… Маєш чудовий вигляд.
Як там твої красені Раян та Скотт?
Я в раді коледжу. Коли підростуть, допоможу.
Едно, маєш чарівний вигляд. Маргарет, чудові парфуми.
Боже, так шкода Юджина.
Не уявляю зиму в Еверґлейдсі без нього
та його чудової колекції краваток.
Він якось позичив мені одну.
А я її не повернув.
Тепер берегтиму її як пам'ять. Так, люба?
Томас її обожнює.
Так.
Пізніше ще поговоримо.
Банні!
Яка я рада тебе бачити, Ґлоріє.
Навзаєм.
Отже, де наш чарівний матадор, якого ти найняла всім керувати?
Ну, генія підганяти не можна. Я відійду на хвилиночку.
Можна забрати у вас маестро?
Пробачте.
Які ж вони нетерплячі.
Ну, ти найняла вередливу дитину.
Тобто нічого дивуватися його примхливій поведінці.
Котра зараз година?
Йой, уже пізно! Гаразд, не хвилюйся, люба.
Я, як-то кажуть, перетягну ковдру на себе.
Пані, будь ласка, можна хвилинку уваги?
Підходьте ближче.
Вітаю вас, старі та нові друзі, на цьому скромному святі
на честь початку кампанії 2015-го року.
Чи «тортур», як ми її називаємо.
Торік ви щедро нагородили нашого концертмейстера.
Цього року ми просимо вас нагородити дві диригентські палички,
мою та нашого нового диригента, містера ДеСоузи.
В усіх вас є фігурки музикальних нот,
на них написані різні числа.
Ми просимо вас піднімати ноту,
бажано ту, де найбільше нулів,
щоб нагородити мене та мого колегу.
Таким чином ми дізнаємося, хто з нас
є найбільш обдарованим.
Дякую. Знаю, це дуже дешевий жарт.
Знаєш, у твоєму віці я був уже мертвим.
Знаю, маестро.
Я в курсі.
Цікаво.
Цю я так і не закінчив.
Маестро…
Я намагаюся знайти музику всередині самої музики.
Суть, а не зовнішність.
Поет.
Мені здається, це все через славу.
Я вгадав?
- Маестро. - Гейлі.
Ти не вмієш стукати? Треба стукати.
Я постукала по книзі, та вона занадто стара та м'яка.
Тому звуку не було.
Усе гаразд.
Вибачення прийнято. Дякую, що постукала.
Маестро, ходімо зі мною. Поясню пізніше.
Хто це? Хто ти?
Я Ліззі. Живу з нею. А це ваш костюм.
Я загубила чек.
Бісів поліетилен.
Маестро, може,
складемо якийсь розклад?
- Мій колишній бос… - Ліззі.
У боса був роман, і ми склали
схему кольорових кодів,
і це значно нам…
- Ліззі! - …допомогло.
Чекай.
Ти це чуєш?
Що?
Це.
- Так. - Так?
Ні.
Малі барабани.
Ви приколюєтеся?
А це…
Струнні.
Привіт, мамо. Ні, я в таксі з парою обдовбаних друзів.
Мати передає привіт.
А це — дерев'яні духові. Мелодія.
Прошу?
Знаєте, чому скрипалі — найгірші коханці?
Не знаю.
Бо вони знають лише одну позицію.
Дуже смішно.
А знаєте, як змусити гітариста припинити грати?
Ні.
Поставити перед ним ноти.
А як зупинити піаніста?
Забрати ноти.
Гаразд, бувай.
Для мене це велика честь, маестро.
Дивіться.
Чудово.
Інструмент завжди має бути поруч.
Зазвичай я так не роблю, маестро, але…
Якщо ваша ласка, можемо разом сфотографуватися?
Моя сестра нізащо не повірить, що я вас підвозив.
Є краща ідея.
Зробимо невеличкий…
як ви кажете, «гак»?
Що?
Присвячую її моїй любій дружині Клер.
У грудні сорок років разом.
Вона диригує маестро.
Вам так пощастило.
Так.
Ну ж бо, пані, не змушуйте мене співати.
У мене жахливий голос.
Дякую.
Дуже дякую. Ліббі Морніметс буде…
Констанція - Сумую за твоєю паличкою.
Так, люба?
Тобі повідомлення від твоєї Констанції.
Від кого? Я не знаю ніякої Констанції.
Авжеж, знаєш. Констанція була дружиною Моцарта.
Тільки ти не Моцарт, а та шльондра Синтія не дружина, любий.
Що ми робитимемо із «ситуацією щодо холодильника»?
А нащо лапки?
Знову ти за своє.
У ньому стара смердюча китайська їжа…
По-перше, тайська. По-друге, не стара, вона так пахне.
Гаразд, у ньому повно свіжої смердючої тайської їжі.
Суть у тому, що мої ліки мають бути охолодженими, а там немає місця.
Гаразд, поборемося за більший холодильник.
Ні, справді. Я додам у список.
Маестро.
Дякую. Не хвилюйся, Гейлі. Ми швидко.
У Ґлорії станеться напад,
а я втрачу роботу.
Ти працюєш не на Ґлорію.
Райський запах.
Пахне домом.
Я працюю. Тобі сюди не можна.
З днем народження, Марісо.
Добрий день.
Вітаю.
Пробачте, що без запрошення.
Нам уже час їхати.
Хочу твою роботу.
Пробачте, що так сильно запізнився.
Місіс Ремені, пробачте. Мої вибачення.
МакҐілли. Сильні, як завжди.
Місіс Бекенбауер, завжди радий бачити.
Завжди. Ґлоріє.
Дякувати Богу, ти прийшов.
Пані, дозвольте вас познайомити з новим скарбом нашого симфонічного!
Браво!
Люба, не треба кричати.
Дякую.
Я така рада нарешті з вами познайомитися, маестро. Я — Банні…
Місіс Шіфельбайн,
- так? - Так.
Я радий, що ми змогли забрати вас від… Нагадай.
- Джоффрі. - Джоффрі, так!
Радий вас бачити.
Сумую за вашим волоссям.
Я зберіг кілька локонів, можу надіслати вам.
- Легко. - Маестро.
Радий, що ви до нас приєдналися.
Мені так шкода, що я запізнився. Даруйте.
Ні. Ви вчасно.
Маестро, Томас для нас зіграв, ви теж зіграєте що-небудь?
Ні.
Ми зробимо дещо інше.
Місіс Шіфельбайн, можна ваш келих?
Можете взяти що завгодно.
Гаразд. Ґлоріє?
Родріґо, випивки повно.
Принесіть йому келих шампанського.
Усе гаразд. Будь ласка. Можете сісти тут?
І знадобиться ваша допомога.
Можете підійти з келихом?
І ви, так, будь ласка. Просто станьте сюди.
Підійдіть ближче, будь ласка.
Підійдіть, будь ласка.
Перевірмо цей.
Чудово. А тепер я маю попросити вас
намочити палець. Будь ласка.
І що нам з ним робити?
Нічого непристойного.
Шкода.
Та хай тобі грець.
Тепер легенько торкніться келиха ось так.
Відчуваєте?
Чуєте, так? Гаразд, досить.
Місіс Шіфельбайн, ви не проти?
Гаразд. Місіс Ґіббс? Добре. Тепер місіс Шіфельбайн.
Місіс Ґіббс. Чудово.
А тепер стежте за мною. Зараз ми зробимо це швидше. І…
Боже мій.
Так!
Так.
Як чарівно.
Дякую.
Пані, хто хоче нагородити цю паличку?
Бачу 5 000 доларів.
Дивіться, 20 000! Дякую, місіс Шіфельбайн.
Клер… Трясця!
Місіс Пембрідж, 10 000! Дякую, маестро.
- Трясця! - Дякую.
Ви в курсі, що він публічно заявив,
що нью-йоркський симфонічний оркестр — труп, який нічого не значить?
- Томасе… - І це не все.
Він експериментував
та пропагував вживання незаконних галюциногенів.
Він стрибає від композитора до композитора, знущаючись із програми,
бо увертюри «1812 рік» йому недостатньо!
Бісова тупість, лайно собаче…
Маестро, я вас якось образив?
Гірше! Ти образив Чайковського.
Боже, краще б я увесь цей час дивився матчі «Реал Мадриду»,
а не сидів у журі клятого конкурсу молодих талантів.
Томасе, досить. Заспокойся.
Давай вийдемо, охолонемо. Ну ж бо.
Ні, лишайся. А я піду.
Ти ж цього хотіла.
Томасе, заспокойся.
Іди ти в дупу.
Маестро?
В. Б. МЕЙСОН
Гей, Джонні! Я розтулю тобі писок силою
та запхаю буріто
прямісінько у твоє жирне пузо.
НЬЮ-ЙОРК
Томас Пембрідж Знову підкорив сцену
Молодший, де рідина для запальничок?
Маестро.
Родріґо. Заходь, будь ласка.
Я розчавлений і знесилений.
Будь ласка, пробачте за вчорашнє,
якщо проявив якусь неповагу, бо я дуже вас поважаю. Тобто…
Прощаю. Повністю тобі пробачаю.
Дякую.
Спадкоємець престолу завжди має вбити короля.
Я зробив це з Шерхайзером, а ти тепер — зі мною.
Це закон джунглів, так?
У прайді може бути лише один лев.
Що ви робите?
Пробачте. Я не знайшов рідину,
але є розчинник фарби та гас. Підійде?
- Давай гас. Дякую. - Пробачте.
Вітаю. Як справи?
- Можеш іти. - Так. Добре.
Слухай…
Я вирушаю у відпустку.
У відпустку?
- Куди поїдете? - Не знаю.
Туди де тепло, тихо,
де я зможу думати, читати й писати…
- Так. - А тут
я повністю вигорів. Треба перезарядитися.
Я чудово вас розумію.
Ні, не розумієш. Але зрозумієш.
Допоможеш? У мене хвора спина. Допоможеш їх викинути?
- Авжеж. Легко. - Точно?
У молодшого зараз працює лише одна рука.
Знаєш, подумай про те, щоб працювати в системі,
замість того щоб постійно битися головою
об стіну.
Повір мені.
Чудово.
Ви впевнені?
Ось і зникло все моє життя.
Так.
І заради Бога,
вилазь з того підвалу та займи мій офіс.
Він стане твоїм єдиним притулком.
Я не люблю офіси.
РОДРІҐО
Я процитую геніальну людину:
«Говорити правильно та красиво — це велике мистецтво,
але ще більше — знати, коли варто замовкнути».
Так, маестро. Дякую.
МАЕСТРО
Родина Бенутка дозволила нам безкоштовно нею користуватися.
Хочу дещо тобі показати.
Височенько.
Ти заслужив.
Не думаю, що ми хоч раз збирали стільки грошей
за один вечір.
І це за вирахуванням збитків клубу «Нікербокер».
Ґлоріє, я не витримаю багато таких заходів.
Так, я розумію.
Але збір грошей це не буденна річ, любий.
Як і моє мистецтво.
Гаразд.
Я постараюся смикати тебе якомога менше.
Клянуся.
Дякую.
І я знаю, ти дуже не любиш спілкуватися з представниками преси та соцмереж.
Ні, я не проти.
А фотозйомки?
Піду й на них.
Ходімо.
Раніше я боявся висоти,
а потім зрозумів, що я боявся страху.
- Гейлі. - Маестро,
я принесла все, що замовляли.
Хоча гамак привезуть потім.
Ось локриця, глина та чорнобривці золотисті…
Вони допомагають від розладу шлунку.
І зі сном, так…
Ага. Цікаво. Чао.
Бувай, Ґлоріє. Дякую.
- Адьйос. - Бувайте.
А це прийшло з Гренландії. Подумала, ви схочете це побачити.
Що це?
Яка дивна мелодія.
Це наш код.
- Чий? - Ани-Марії.
Вона приїде в Нью-Йорк.
Каже триматися подалі.
Творчий керівник Яна Філоненко ала, ви схочете це побачити.