Husk at den frekkeste har den beste sjansen.
Jeg bryr meg ikke det spor om ros og klandring.
Jeg følger bare mine egne følelser.
Det er bare det jeg prøver å gjøre, Herr Mozart.
Hestelort.
Hestelort!
MOZART I JUNGELEN
"DU HAR FORNÆRMET TSJAIKOVSKIJ"
Si meg, hvordan går det med guttene?
Ryan og... Hva faen var det de het?
Scott. Ryan og Scott. De er tvillinger.
Akkurat. Ryan og Scott, tvillingene. Greit.
Fra begynnelsen.
Kone, datter, niese, Kira... Greit.
Helen! Nydelig. Bla, bla, bla.
Gratulerer med Picassoen. Bla, bla, bla.
Hvordan går det med Ryan og Scott? Vet du,
jeg sitter i styret hos Princeton, i tilfelle du trenger noe.
-De er fire år gamle. -Helvete. Ja.
Greit. Nå går jeg videre til Mrs. Burlingame.
Velkommen. Jeg kondolerer.
Eugene var en flott mann.
Jeg ser at du allerede har møtt vår nye kaptein, Rodrigo.
Lat som om du er maestroen.
Han takket nei.
Unnskyld?
Han kommer ikke. Jeg la en beskjed på pulten din.
Vis meg hvor kontoret hans er.
Ingen hører på meg her.
-Sharon! -Kommer.
Hvis han skal få oss til å øve under sommerferien,
kan vi i det minste kreve at rommet er komfortable 22 grader varmt.
21.
Og hvorfor bryr du deg? Har ikke noe å si for triangelet, Tanya.
Det er en idiofon. Det gir bedre gjenlyd ved 21.
For en pokkers myte!
-Kan vi prøve å konsentrere oss? -Ja.
Lazlo pleide å be ham holde munn.
Ikke sett Cynthia i den stillingen.
-Dere... -Hun er sin egen kar.
-Jeg har dårlig blodsirkulasjon. -Dee Dee, du støtter vel meg?
-Du får en bedre tone med 21. -Hendene mine kan ikke bevege seg raskt
-når rommet er kaldt. -Det er nok. Dette er bare dritt.
Hvem bryr seg om temperaturen på øvingsrommet
når ledelsen prøver å kutte sykelønnen vår med 40 %
og pensjonen vår i to?
Bare for nye ansatte.
Vi står sammen om dette.
Ikke gi våre unge brødre og søstre dårlig behandling, Bob.
Nettopp.
Fyll det litt mindre enn tre kvart opp.
Mer. Mer. Mer.
Det er alltid rotete, så ikke tenk på det.
Det viktige er å riste på det.
Så legg hånda di oppå beholderen. Og snu den.
Og rist. Rist, rist den godt. Rist.
Mer. Rist på den!
Snu den igjen nå.
Vannet må være under kokepunktet, så 85 grader celsius eller mindre.
Hell vannet der nivået er lavt, der bladene er som en liten ås.
Yerbaen må absorbere det. La den få lov.
Og sett i bombillaen, sugerøret.
Greit. Og nå venter vi.
Men ikke skru av kassetten. Bli der, så er jeg her.
Jeg skal si fra når den føles riktig.
Hailey, hvorfor obo?
Faren min foreslo det fordi bestemora mi spilte den, så...
Jøss. Det er morsomt, hva? Beklager. Det var en spøk.
Det er morsomt fordi jeg ikke er der, skjønner du? Tilgi meg.
Ørn! Det er en ørn utenfor! Hvor er slangen din?
Det er fascinerende, en ørn i byen.
Jeg kjenner meg igjen. Greit, Hailey. Nå burde den være klar.
Slurp i deg første sup, så spytter du den ut.
Spytt den ut. Ikke drikk den.
Ikke drikk den, for den er for bitter.
Vent noen sekunder.
Greit. Nå kan du drikke.
Greit. Det er sånn mate burde smake.
-Gjennom døra. -Dette er skikkelig plagsomt, Sharon.
Hva i helvete er dette?
Jeg viste ham kontorene oppe,
men han ville være nærmere bakken.
Han likte akustikken bedre?
"Nærmere bakken"?
Vi er under bakken. Jeg visste ikke engang at dette fantes.
Maestro, det er Gloria.
Maestro, får jeg komme inn?
Mrs. Windsor, hei.
Hvor er han?
På biblioteket. Han sa det hjelper...
Ring ham.
Greit.
Finnes det en raskere måte å bruke denne på?
De må ha vært veldig tålmodige i gamledager.
Mate. Det er faktisk en skikkelig utrolig prosess...
Jeg bryr meg ikke. Hør her, unge dame.
Det stod en veldig svart, veldig lang limousin utenfor.
Den er her for å ta med maestroen til en svært viktig begivenhet.
Jeg vil at du skal ta med denne bilen til biblioteket, sette ham inn
og få ham dit innen en time.
Det er en formell begivenhet. Kommer han senere,
får jeg et eller annet anfall, og så mister du jobben.
Igjen.
Sharon, jeg rygger ut.
Én time.
Selvmordshjelpen. Dette er Lizzie.
Hei, Lizzie, hvor er du? Vet du om renseriet på Grand?
Flott oppslagstavle.
Er det rart at jeg synes jeg er kvalifisert til alle disse jobbene?
Jeg må ta noen telefoner.
Gudskjelov at du er her. Jeg ser etter en mann som har...
Jeg ordner dette, Hail. Har dere et stille rom
der en mann kan meditere eller marinere seg, noe sånt?
Mener du et bibliotek?
Kom igjen.
Her er han. Er dette ham?
SJELDENT ARKIV BEGRENSET TILGANG
Helen, se på... Du er nydelig.
Hvordan går det med de to kjekke små guttene, Ryan og Scott?
Jeg sitter på styret ved Collegiate. Når den tiden kommer, altså.
Edna, du er så vakker. Margaret, jeg elsker Lanvin-kjolen.
Det var så leit å høre om Eugene.
Jeg kan ikke forestille meg å ikke treffe ham i Everglades i vinter
med den nydelige samlingen sin med halstørklær.
Vet du, han lånte meg et en gang.
Jeg ga det aldri tilbake.
Jeg skal skatte det for alltid. Ikke sant, kjære?
Thomas elsker det halstørkleet.
Jeg gjør det.
Jeg kommer tilbake senere, greit?
Bunny!
Det er så hyggelig å se deg, Gloria.
Og deg.
Så hvor er den kjekke, unge matadoren du ansatte for å styre stedet?
Man kan ikke forsere genier. Unnskyld meg litt.
Kan jeg få låne maestroen?
Unnskyld meg.
De innfødte er rastløse.
Det var du som ansatte det lunefulle barnet.
Vi kan ikke være overrasket over mañana-innstillingen hans.
Hva er klokka?
Søren også, det er sent! Greit, ikke tenk på det, kjære deg.
Jeg skal, som de sier, gripe dagen.
Mine damer, kan jeg få deres oppmerksomhet?
Samle dere, er dere snille.
Velkommen, gamle og nye venner, til denne vesle samlingen
for å starte vår hovedkampanje for 2015.
Eller som vi kaller det, hovedstraffen.
I fjor skjenket dere oss sjenerøst konsertmesterens stol.
I år ber vi dere, som gruppe, å skjenke oss to taktstokker,
min og vår nye dirigent, Mr. DeSousa, sin.
Hver av dere har et antall musikalske noter foran dere,
og på de notene står det ulike tall.
Så vi ber dere heve en note,
helst den med flest nuller,
for meg og den andre karen.
På den måten finner vi ut hvilken av oss maestroer
som er skjenket størst utrustning.
Takk. Det er en billig vits.
Vet du, da jeg var på din alder, var jeg død.
Jeg vet det, maestro.
Jeg er klar over det.
Det er merkelig.
Fullførte ikke engang den.
Maestro...
Jeg prøver å finne musikken inni musikken.
Essensen, ikke det ytre.
En poet.
For meg virker det som om det handler om heder.
Stimmt das im Bayerischen?
-Maestro. -Hailey.
Kan du banke på? Bank, bank?
Jeg gjorde det. Jeg banket på en bok, så den var gammel og myk.
Det laget ikke mye lyd.
Det er greit.
Greit, unnskyldningene er over. Takk for at du banket på.
Maestro, du må bli med meg. Jeg skal forklare alt senere.
Hvem er hun? Hvem er du?
Jeg er Lizzie. Jeg bor hos henne. Og dette er dressen din.
Jeg mistet kvitteringen.
Jeg hater plasten.
Maestro, i fremtiden
kan vi finne ut av en slags felles timeplan?
-Rod, min gamle sjef... -Lizzie, vær så snill.
Maestro, min gamle sjef var utro,
og vi ordnet et dødsbra fargekodet system
for å holde orden på alt, og...
-Lizzie! -...det fungerte.
Vent.
Hører dere det?
Hva?
Det.
-Ja. Ja. -Ja?
Nei.
Skarptrommene.
Kødder dere med meg?
Og det...
Strenger.
Hei, mamma. Nei, jeg sitter bare i en drosje med noen narkiser.
Mamma sier hei, Hailey.
Og det er treblåserne. Melodien.
Unnskyld meg?
Hvorfor er fiolinister de verste elskerne?
Jeg vet ikke.
Fordi de bare vet om én stilling.
Veldig bra.
Vet du hvordan du får en gitarist til å slutte å spille?
Nei.
Sett noteark foran ham.
Og for å få en pianist til å stoppe?
Fjern notearkene.
Greit, ha det.
Det er en stor ære, maestro.
Se.
Å, så fint.
Man må alltid ha instrumentet sitt i nærheten.
Jeg gjør ikke vanligvis dette, maestro, men...
Hvis det ikke blir for vanskelig, kunne vi tatt et bilde sammen?
Det er bare at søstera mi aldri vil tro at du satt på i limoen min.
Jeg har en bedre idé.
Vi skal ta en liten,
hva heter det, "omvei"?
Hva?
Denne er tilegnet min nydelige kone, Claire.
Førti år i desember.
Maestroens mester.
Du er så heldig.
Ja.
Kom igjen, mine damer, ikke tving meg til å synge for føden.
Jeg har grusom stemme.
Takk.
Tusen takk. Og Libby Mornimets vil vise seg...
Constanze Jeg savner taktstokken din.
Ja, kjære?
Du har fått en melding fra Constanze.
Hvem er Constanze? Jeg kjenner ingen Constanze.
Selvsagt gjør du det. Constanze var kona til Mozart.
Men du er ingen Mozart, og den tøyta, Cynthia, er ingens kone, kjære deg.
Hva skal vi gjøre med denne "kjøleskapssituasjonen"?
Hvorfor har du det i hermetegn?
Nå begynner han igjen.
Nei, det er fullt av stinkende, gammel kinamat...
For det første er det thai-mat. Og den er ikke gammel, den lukter sånn.
Greit. Den er full av stinkende, gammel, helt ny thai-mat.
Poenget er at på medisinen min står det "skal kjøles", men det er ikke plass.
Greit. Vi får kjempe om et større kjøleskap.
Nei, seriøst. Jeg fører det opp på lista.
Maestro.
Gracias. Ikke tenk på det, Hailey. Det går fort.
Gloria kommer til å få et slags anfall,
og jeg kommer til å miste jobben igjen.
Men du jobber ikke for Gloria.
Det lukter himmelsk.
Det lukter som hjemme.
Jeg jobber. Du kan ikke komme hit.
Gratulerer med dagen, Marisa.
God ettermiddag.
Gratulerer med dagen.
Beklager at jeg kommer uanmeldt.
Vi må komme oss herfra.
Hvis du mister jobben din, kan jeg få den?
Tilgi meg for at jeg er så grusomt sen.
Mrs. Remeny, beklager. Beklager.
McGill-paret. Styrke.
Mrs. Beckenbauer, det er alltid så fint å se deg overalt i verden.
Overalt, overalt. Gloria.
Gudskjelov at du har kommet.
Mine damer, får jeg presentere symfoniorkesterets nye kronjuvel!
Bravo!
Greit, kjære, du trenger ikke rope.
Takk, takk.
Så hyggelig å endelig møte deg, maestro. Jeg heter Bunny...
Shiefelbein. Mrs. Shiefelbein,
-ikke sant? -Ja.
Jeg er glad for at vi kunne lokke deg bort fra... Fra... Hva heter det?
-Joffrey. -Joffrey, ja!
Takk for at du kom.
Jeg savner håret ditt.
Jeg har noen hårlokker jeg beholdt, jeg kan sende deg en når som helst.
-Når som helst. -Maestro.
Så hyggelig at du endelig kom.
Det gjør meg gal å komme så sent. Beklager.
Nei da. Du er akkurat i tide.
Så, maestro, Thomas spilte for oss. Skal du også spille for oss?
Nei.
Nei, nei.
Jeg tror vi skal gjøre noe litt annerledes.
Mrs. Shiefelbein, får jeg låne glasset ditt?
Du kan låne det du vil.
Greit, Gloria?
Rodrigo, du kan få din egen drink.
Kan noen gi ham et glass sjampanje?
Det går bra. Vær så snill. Kunne du stille deg der?
Og jeg trenger din hjelp.
Kan dere komme med glassene deres også?
Og du, greit, ja. Bare still deg der.
Kom nærmere, er dere snille.
Kan dere komme?
Greit, få se på dette.
Greit. Bra. Kunne jeg være så frekk
som å be dere væte fingrene?
Hva skal vi gjøre med dem så?
Ingenting for vovet.
Så leit.
For himmelens skyld.
Sett fingrene deres veldig lett på toppen av glasset, sånn.
Kjenner dere det?
Det skjer, ikke sant? Og alle stopp,
og, Mrs. Shiefelbein, kunne du?
Bra. Mrs. Gibbs? Bra. Mrs. Shiefelbein?
Mrs. Gibbs? Bra.
Gjør som meg, greit? Vi skal gjøre det litt raskere, ok? Og...
Herregud.
Ja!
Ja.
Ypperlig.
Takk.
Mine damer, hvem vil skjenke oss den taktstokken?
Og vi har 5000 dollar der.
Se! 20 000 dollar. Takk, Mrs. Shiefelbein.
Claire, hva... Søren!
Mrs. Pembridge, 10 000 dollar! Takk, maestro.
-Søren også! -Takk, takk.
Er dere klare over at denne mannen offentlig har uttalt
at New York symfoniorkester er et irrelevant lik?
-Thomas... -Og dessuten
har han eksperimentert med
og støttet bruken av ulovlige hallusinogener.
Han flakker fra komponist til komponist og spotter et nøye planlagt program,
for 1812-ouverturen er visst ikke god nok for ham!
Søren også, pokkers dumme...
Maestro, har jeg fornærmet deg?
Verre! Du har fornærmet Tsjaikovskij.
Herregud, skulle ønske jeg hadde sett på Real Madrid for alle de årene siden
istedenfor å bedømme den pokkers ungdomsdirigentkonkurransen.
Thomas, nok. Ro deg ned.
Nå går vi ut, bare en liten stund. Kom.
Nei, du kan bli. Jeg går.
Det er det du har ønsket i årevis.
Thomas, kontroller deg.
Gå og sug på en sitron.
Maestro?
Hei, Johnny! Jeg har ikke noe problem med å åpne det jævla trynet ditt
og skyve den frokost-burritoen
rett ned i halsen og inn i den feite magen på deg.
Thomas Pembridge inntar scenen nok en gang
Junior, hvor er tennvæsken?
Maestro.
Rodrigo. Kom inn.
Jeg er skamfull. Jeg er knust.
Tilgi meg hvis noe jeg sa i går,
antydet at jeg ikke respekterer deg, for jeg respekterer deg så høyt. Altså...
Tilgitt. Absolutt, fullstendig tilgitt.
Takk.
Tronens arving må alltid drepe kongen.
Jeg gjorde det med Scherheiser, og du gjør det mot meg.
Det er jungelens lov, ikke sant?
Det kan bare finnes én løve om gangen.
Hva gjør du?
Hei. Beklager. Jeg fant ikke tennvæske,
men jeg har lynol og parafin. Er det greit?
-Selvsagt parafin. Takk. -Beklager.
Hei. Står til?
-Du kan gå. -Ja. Greit.
Hør her...
Jeg skal på en sabbatsreise.
Sabbatsreise?
-Hvor skal du? -Jeg vet ikke,
et sted som er varmt, rolig,
der jeg kan tenke og lese og skrive og...
-Ja. -Her,
her er jeg helt utbrent. Jeg må lades opp.
Jeg forstår. Jeg forstår det virkelig.
Nei, det gjør du ikke. Men det vil du.
Kunne du hjelpe? Jeg har dårlig rygg. Kan du hjelpe meg med disse?
-Absolutt. Ingen tvang. Ja. -Kunne du?
Junior mangler en arm for tiden.
Du burde kanskje vurdere å jobbe med systemet
istedenfor å slå hodet i en murvegg
gang på gang.
Du burde virkelig stole på meg.
Ypperlig.
Er du sikker?
Der forsvinner hele livet mitt.
Ja.
For himmelens skyld,
kom deg ut av den rønnen og ta mitt kontor.
Det er det eneste fristedet du vil få.
Jeg er ikke så glad i kontor.
For å sitere den store mannen:
"Å snakke godt og være veltalende er en stor kunst,
"men det er en like stor kunst å vite når man skal stoppe."
Ja, maestro. Takk.
Benutka-familien lar oss bruke denne som en del av deres årlige gave, kom inn.
La meg vise deg noe.
Den er opphøyet.
Du har fortjent det.
Jeg tror ikke vi har tjent så mye penger
på ett arrangement før.
Og det er etter erstatningen vi måtte betale Knickerbocker Club.
Gloria, jeg har et begrenset antall av slike kvelder å by på.
Ja. Jeg forstår.
Men pengeinnsamling er ikke trivielt, kjære deg.
Det er ikke kunsten min heller.
Greit.
Jeg skal gjøre mitt beste for å begrense antallet du må komme på.
Jeg lover.
Takk.
Jeg vet at du ikke er særlig entusiastisk rundt forslagene til sosiale medier.
Nei, det er greit.
Og fotoseansen?
Jeg kan bli med.
Kom.
Vet du, jeg pleide å ha høydeskrekk,
men så innså jeg at jeg bare var redd for å være redd.
-Hailey. -Maestro,
jeg har alt du ba om.
Men hengekøyen måtte spesialbestilles.
Men lakrisroten og formingsleiren og tagetes lucidaen...
Jeg har hørt om det. Det er flott for mageproblemer.
Og for å drømme, for å drømme...
Jepp. Interessant. Ciao.
Ha det, Gloria. Takk.
-Adios. -Ha det, Ms. Windsor.
Og dette kom til deg fra Grønland. Jeg tenkte du ville se det.
Hva er dette?
Melodien er så bisarr.
Vi skrev ofte til hverandre i koder.
-Hvem? -Ana Maria.
Hun kommer til New York.
Hun ber meg holde meg unna. i koder.