Pamatuj si, že největší šanci má ten nejdrzejší.
Nevšímám si toho, že mě někdo obviňuje nebo chválí.
Následuju jen svoje pocity.
To se přesně snažím dělat, pane Mozarte.
Koňský hnůj.
Koňský hnůj!
Mozart v džungli
„URAZIL JSI ČAJKOVSKÉHO“
Jak se mají kluci, povídej?
Ryan a... Jak se kruci jmenuje?
Scott. Ryan a Scott. Dvojčata.
Jasně. Ryan a Scott, dvojčata. Aha.
Odshora.
Žena, dcera, neteř, Kira... Dobře.
Helen! Úžasné. Bla bla bla.
Gratuluju k Picassovi. Bla bla bla.
Jak se mají Ryan a Scott?
Jsem v komisi Princetonu, kdybys něco potřebovala.
-Jsou jim čtyři. -Sakra. Jasně.
Dobře. Teď paní Burlingameovou.
Vítejte. Upřímnou soustrast.
Eugene byl skvělý, skvělý muž.
Vidím, že jste se už seznámila s Rodrigem.
Předstírej maestra.
On odmítl.
Prosím?
Nepřijde. Nechala jsem vám vzkaz.
Ukaž mi, kde má kancelář.
Nikdo mě neposlouchá.
-Sharon! -Už jdu!
Jestli chce, abychom zkoušeli přes léto,
musíme požadovat, aby byla teplota uvnitř aspoň na 22 stupních.
Dvacet jedna.
Proč se staráš? Tvůj triangl to neovlivní.
Je to idiofon. Při 21 stupních čistěji rezonuje.
To je pitomý mýtus!
-Můžeme se soustředit na tohle? -Jo.
Lazlo mu říkával, aby zmlknul.
Netlač na Cynthii.
-Lidi... -Rozhoduje sama.
-Hej, mám nízkou cirkulaci. -Dee Dee, jsi na mé straně?
-Při 21 stupních máš čistší tón. -Nemůžu dost hýbat rukama,
-když je zima. -To stačí. Tohle je pitomost.
Koho zajímá teplota ve zkušebně,
když nám chce vedení seškrtat nemocenskou na 40 procent
a naše důchody na půlku?
Jen pro nové členy.
Jsme v tom všichni dohromady.
Neobětuj naše mladší kolegy, Bobe.
Přesně.
Naplň to trochu méně než do tří čtvrtin.
Víc. Víc. Víc. Víc.
Vždycky je z toho nepořádek, to neřeš.
Důležité je s tím zatřást.
Polož ruku na vršek kalabasy. A otoč ji.
Ano, a zatřes s ní. Třes, třes s ní pořádně. Zatřes s ní.
Víc. Zatřes s ní!
Dobře, teď ji zase otoč zpátky.
Voda musí být pod bodem varu, 85 stupňů nebo méně.
Teď nalij vodu do míst, kde lístky tvoří takový malý kopeček.
Yerba ji musí absorbovat. Nech ji.
A přidej bombillu, slámku.
Dobře. A teď počkáme.
Ale nevypínej ten záznam. Zůstaň tam a já zůstanu taky.
Řeknu ti, až to bude v pořádku.
Hai Lai, proč hoboj?
No, navrhnul to táta, protože babička na něj hrála, takže...
Páni. Je to legrace, víš? Promiň. To byl vtip.
Je to legrační, protože tam nejsem. Promiň.
Igore, venku je orel. Kde máš hada?
Je to fascinující, orel ve městě, víš?
Umím se s ním ztotožnit. Tak, Hai Lai, mělo by být hotovo.
Natáhni první srk a vyplivni ho.
Vyplivni ho. Nepij ho.
Nepij ho, protože je moc hořký.
Počkej pár sekund.
Dobře, fajn. Teď se napij.
Dobře. Takhle by mělo chutnat maté.
-Těmi dveřmi. -Tohle je hrůza, Sharon.
Co to má sakra být?
Ukázala jsem mu to nahoře,
ale chce být blíž k zemi.
Je tu prý lepší akustika.
„Blíž k zemi“?
Jsme pod zemí. Ani jsem netušila, že to tady je.
Maestro, tady je Gloria.
Maestro, můžu dál?
Paní Windsorová, dobrý den.
Kde je?
Maestro šel do knihovny. Prý...
Zavolej mu.
Dobře.
Dá se tohle používat nějak rychleji?
Dřív jste museli mít hodně trpělivosti.
Maté. Je to vlastně úžasný proces...
To je mi fuk. Poslouchej, slečno.
Před vchodem je velmi černá a velmi dlouhá limuzína.
Má odvézt mého maestra na nesmírně důležitou událost.
Chci, abys jela tím autem do knihovny, vyzvedla ho,
a dostala ho tam do hodiny.
Je to oficiální. Zpozdíte se,
a já dostanu záchvat a ty přijdeš o práci.
Zase.
Sharon, teď budu couvat.
Hodina.
Linka důvěry. Tady je Lizzie.
Hej Lizzie, kde jsi? Znáš tu čistírnu u Grandu?
Bezva nástěnka.
Je divný si myslet, že bych zvládla doslova všechny tyhle práce?
Páni, budu si muset zavolat.
Díkybohu, že tu jsi. Hledám muže, co má, totiž...
Mám to, Hail. Je tu tichá místnost,
kde člověk může meditovat nebo marinovat nebo něco takovýho?
Myslíte jako knihovna?
Jdeme.
Tady je. Je to on?
VZÁCNÉ ARCHIVÁLIE ZÁKAZ VSTUPU
Helen, to je... Jsi úchvatná.
Jak se mají ti tví hezcí chlapci? Ryan a Scott?
Víš, jsem v komisi Collegiate. Až přijde čas, samozřejmě.
Edno, vypadáš překrásně. Margaret, úžasný Lanvin.
Bože, s Eugenem mě to mrzí.
Neumím si představit, že ho letos neuvidím v Everglades
s jeho skvělou kolekcí kravat.
Jednu mi kdysi půjčil.
Nikdy jsem mu ji nevrátil.
Budu ji ochraňovat navždy. Že, zlato?
Thomas tu kravatu miluje.
Ano.
Stavím se později, ano?
Bunny!
Moc ráda tě vidím, Glorie.
A já tebe.
Tak kde je ten úžasný mladý matador, kterého jste si najali?
Na génia nemůžeš spěchat. Omluv mě na moment.
Můžu si půjčit maestra?
Omluvte mě.
Začínají být netrpěliví.
Najala jsi vrtošivé dítě.
Jen říkám, že nás nemůže překvapovat jeho mañana přístup.
Kolik je hodin?
Sakra, je pozdě! Dobře, žádný strach, zlato.
Já teď, jak se říká, nás vytáhnu z bryndy.
Dámy, mohu požádat o pozornost?
Prosím, pojďte sem.
Vítejte, staří a noví přátelé, na této malé slavnosti
k zahájení naší nové hlavní kampaně pro rok 2015.
Nebo, jak tomu říkáme my, hlavního trestu.
Loni jste štědře podporovali křeslo koncertního mistra.
Letos vás hromadně žádáme, abyste podpořili dvě taktovky,
moji a tu patřící novému dirigentovi panu DeSousovi.
Každý z vás bude mít před sebou cedulky,
a na nich budou různá čísla.
Takže vás žádáme, abyste pozvedli noty,
nejlépe ty, které mají nejvíc nul,
pro mě a pro toho druhého chlapíka.
Tak zjistíme, který z nás maestrů
je ten obdařenější.
Díky. Já vím, je to laciný vtip.
Víš, že v tvém věku jsem už byl mrtvý?
Já vím, maestro.
Vím o tom.
To je zvláštní.
Ani jsem se neobtěžoval tohle dokončit.
Maestro...
Snažím se najít hudbu uvnitř hudby.
Podstatu, ne zevnějšek.
Poeta.
Připadá mi, že jde o slávu.
Je to pravda?
-Maestro. -Hai Lai.
Nemůžeš zaklepat? Ťuk, ťuk?
Klepala jsem. Na knihu, ale je hrozně stará a měkká.
Nevydala žádný zvuk.
To nic.
Omluvy jsou za námi. Díky za zaklepání.
Maestro, vážně musíte jít se mnou. Vysvětlím to později.
Kdo to je? Kdo jsi?
Jsem Lizzie. Bydlíme spolu. Tohle je váš oblek.
Nemám účtenku.
Nesnáším plast.
Maestro, když jedeme,
mohli bychom se zkusit sladit?
-Rod, můj bývalej šéf... -Lizzie, prosím.
Maestro, můj bývalej šéf měl aféru,
tak jsme vymysleli boží systém kódů,
aby to fungovalo, a ono...
-Lizzie! -...to fungovalo.
Moment.
Slyšíte to?
Co?
Tohle.
-Ano. Jo. -Ano?
Ne.
Bubínky.
Děláte si ze mě srandu?
A tohle...
Struny.
Ahoj mami. Ne, jsem v taxíku s párkem pitomců.
Máma tě zdraví, Hailey.
A tohle jsou dřeva. Ta melodie.
Promiňte?
Proč jsou houslisté nejhorší milenci?
Nevím.
Protože znají jen jednu pozici.
Moc dobré.
Víte, jak donutíte kytaristu přestat hrát?
Ne.
Položíte před něj partituru.
A jak zastavíte pianistu?
Seberete mu partituru.
Dobře, ahoj.
Je to velká čest, maestro.
Podívejte.
Hezké.
Vidíš, vždycky musíš mít nástroj u sebe.
Normálně to neříkám, maestro, ale...
Nevadilo by vám moc, kdybychom se spolu vyfotili?
Moje sestra jinak nikdy neuvěří, že jste jel v mé limuzíně.
Mám lepší nápad.
Co kdybychom udělali malou,
jak tomu říkáte, odbočku?
Cože?
Tohle věnuji své milované ženě Claire.
V prosinci to bude 40 let.
Ona diriguje maestra.
Máte takové štěstí.
Ano.
No tak, dámy, nenechte mě zpívat.
Mám příšerný hlas.
5000 dolarů
Díky.
Děkuji mockrát. A objeví se Libby Mornimetsová...
CONSTANZE: CHYBÍ MI TVÁ TAKTOVKA.
Ano, zlato?
Je to pro tebe zpráva od Constanze.
Kdo je Constanze? Neznám žádnou Constanzi.
Jistěže znáš. Constanze byla Mozartova žena.
Jenže ty nejsi Mozart, a ta děvka Cynthia není ničí žena, zlato.
Co sakra budeme dělat s tou „ledničkovou situací“?
Proč ty uvozovky?
A je to tu zas.
Je plná starého smradlavého čínského jídla.
Za prvé, je thajské. Za druhé není staré, takhle voní.
Fajn. Je plná starého, smradlavého, úplně nového thajského jídla.
Jde o to, že moje nové léky musejí být v lednici, ale tam není místo.
Dobře. Dáme se do boje o větší lednici.
Ne, vážně, uděláme to. Dám ji na seznam.
Maestro.
Gracias. Neboj se, Hai Lai, bude to hned.
Gloria dostane záchvat
a já přijdu o práci. Zase.
Ty pro Glorii nepracuješ.
Voní to tu nebesky.
Voní to jako domov.
Pracuju. Nemůžeš sem chodit.
Všechno nejlepší, Mariso.
Dobré odpoledne.
Všechno nejlepší.
Promiňte, že jsem dorazil tak náhle.
Musíme odsud vypadnout.
Můžu pak dostat tvou práci?
Prosím, odpusťte, že mám tak hrozné zpoždění.
Paní Remenyová, omlouvám se. Omlouvám se.
McGillsovi. Silní.
Paní Beckenbauerová, je vždycky radost vás vidět.
Kdekoli. Glorie.
Díkybohu, že jsi tady.
Dámy, smím vám představit nový korunovační klenot naší filharmonie?
Bravo!
Dobře, zlato, nemusíš křičet.
Díky.
Tak ráda vás konečně poznávám, maestro. Jsem Bunny...
Shiefelbeinová. Paní Shiefelbeinová,
-ano? -Ano.
Jsem rád, že jsme vás odlákali od... Jak se to jmenuje?
-Joffrey. -Joffrey, ano!
Díky, že tu jste.
Chybí mi vaše vlasy.
Několik loken jsem si nechal, můžu vám jednu kdykoli poslat.
-Kdykoli. -Maestro.
Dobře, že jste se nakonec přidal.
Šílím z toho, že jsem dorazil tak pozdě. Promiňte.
Ne, to ne. Právě včas.
Maestro, Thomas nám zahrál. Máte v plánu nám také zahrát?
Ne.
Myslím, že udělám něco trochu jiného.
Paní Shiefelbeinová, půjčíte mi sklenici?
Můžete si půjčit, cokoli chcete.
Dobře. Dobře, Glorie?
Rodrigo, pití ti seženeme.
Může mu prosím někdo dát sklenku šampaňského?
To nic, v pořádku. Můžeš si prosím sednout tamhle?
A prosím, potřebuji vaši pomoc.
Můžete přinést své sklenice?
A vy, ano, dobře. Postavte se sem.
Všichni prosím pojďte blíž.
Přidáte se, prosím?
Tak, podíváme se na to.
Dobře. Můžu teď být tak smělý
a požádat vás, abyste si navlhčili prst?
A co s ním pak budeme dělat?
Nic choulostivého.
To je škoda.
Pro rány boží.
Teď velmi jemně položte prst na vršek sklenice. Takhle.
Cítíte to?
Děje se to, že? Dobře, teď všichni prosím přestaňte,
a paní Shiefelbeinová, můžete, prosím?
Dobře. Paní Gibbsová? Ano. Paní Shiefelbeinová?
Paní Gibbsová? Ano, dobře.
Teď mě následujte, ano? Uděláme to trochu rychleji, dobře? Tak...
Proboha.
Ano!
Ano.
Úžasné.
Díky.
Dámy, kdo by chtěl obdařit tuhle taktovku?
A máme tady 5000 dolarů.
20 000 dolarů
Propána! 20 000 dolarů. Díky, paní Shiefelbeinová.
10 000 dolarů
Claire, co... Sakra!
Paní Pembridgeová dává 10 000! Díky, maestro.
-Sakra! -Díky, díky.
Víte, že tenhle muž veřejně prohlásil,
že Newyorská filharmonie je irelevantní mrtvola?
-Thomasi... -A kromě toho
experimentuje
a schvaluje užívání nelegálních halucinogenů.
Skáče od skladatele ke skladateli, ničí pečlivě sestavený program,
protože Slavnostní předehra 1812 pro něj očividně není dost dobrá!
Zatraceně, pitomý...
Maestro, nějak jsem vás urazil?
Hůř! Urazil jsi Čajkovského.
Bože, kdybych před těmi lety radši sledoval Real Madrid
místo dřepění v porotě té pitomé soutěže mladých dirigentů.
Thomasi, to stačí. Uklidni se.
Pojďme ven, jen na minutu. No tak.
Ne, ty zůstaň. Já půjdu.
Tohle jsi chtěla už roky.
Thomasi, ovládej se.
Jdi se vycpat.
Maestro?
Hej Johnny! Nemám žádnej problém ti otevřít ksicht
a nacpat ti to ranní burrito
přímo dolů do toho tvýho tlustýho žaludku.
PEMBRIDGE ZNOVU NA SCÉNĚ
Juniore, kde je ten podpalovač?
Maestro.
Rodrigo. Pojď prosím dál.
Jsem zahanbený. Jsem zdrcený.
Odpusťte mi, jestli jsem včera řekl něco,
proč vám zdálo, že vás nerespektuji, protože vás opravdu respektuji.
Odpuštěno. Absolutně odpuštěno.
Díky.
Dědic trůnu musí vždycky zabít krále.
Já to udělal Scherheiserovi, a ty to teď děláš mně.
To je zákon džungle, že ano?
Na vrcholu může být jen jeden lev.
Co to děláte?
Promiňte, nenašel jsem podpalovač,
ale mám ředidlo a kerosin. Půjde to?
-Samozřejmě. Kerosin. Díky. -Promiňte.
Ahoj. Jak je?
-Můžeš jít. -Ano, jistě.
No, dobře. Hele...
Chystám se na sabatikl.
Sabatikl?
-Kam půjdete? -Nevím,
někam, kde je útulno a ticho,
někam, kde můžu přemýšlet a číst a psát...
-Ano. -Tady,
tady už jsem úplně vyhořel. Musím se zase nabít.
Rozumím. Naprosto chápu.
Ne, nerozumíš. Ale budeš.
Můžu tě poprosit? Mám špatná záda. Můžeš mi s tím pomoct?
-Samozřejmě, jistě, ano. Ano. -Můžeš?
Junior má momentálně o jednu ruku míň.
Víš, můžeš zvážit spolupráci se systémem,
místo abys šel hlavou proti zdi
pořád dokola.
Víš, vážně bys mi měl věřit.
Výborně.
Jste si jistý?
To je celý můj život.
Ano.
Pro rány boží,
vypadni z té díry a vezmi si mou kancelář.
Je to jediná svatyně, jakou kdy budeš mít.
Kanceláře mě moc neberou.
Víš, abych citoval velkého muže,
„Mluvit dobře a výřečně je velké umění,
„ale stejně velké umění je vědět, kdy přestat.“
Ano, maestro. Díky.
Rodina Benutkových nám povolila využívat to tu jako část ročního příspěvku.
Něco ti ukážu.
Je to vyvýšené.
Zasloužil sis to.
Myslím, že jsme nikdy nevydělali tolik peněz
na jedné akci.
To pokryje škody, které jsme museli zaplatit klubu Knickerbocker.
Glorie, tohle nezvládnu často.
Ano, jistě. Rozumím.
Ale sponzorství není světské, drahý.
To ani moje umění.
Dobře.
Udělám, co můžu, abych omezila počet akcí s tvou účastí.
Slibuju.
Díky.
Vím, že nejsi moc nadšený z návrhů na sociální sítě.
Ne, v pohodě.
A focení?
Udělám to.
Pojď.
Víš, kdysi jsem se bál výšek,
ale pak mi došlo, že se jen bojím strachu.
-Hai Lai. -Maestro,
mám všechno, co jste chtěl.
Tu houpací síť jsem musela objednat extra.
Ale lékořici a modelovací hlínu a tagetes lucida...
To znám, je to skvělé na žaludek.
A pro snění. Pro snění.
Jo. zajímavé. Čau.
Ahoj, Glorie. Díky.
-Adios. -Nashle.
A tohle vám dorazilo z Grónska. Říkala jsem si, že to budete chtít vidět.
Co to je?
Ta melodie je tak bizarní.
Často si píšeme v kódech.
-Kdo? -Ana Maria.
Přijede do New Yorku.
A prý se mám držet zpátky.