- אדיפוס: אופרת רוק משירי להקת סטיקס -
לא, אני עיוור
אין לי עיניים
אך כעת אני רואה,
החשכה הייתה כל שידעתי.
אך היא הגיעה כלהב בוהק,
עלטה אטית ומסמאת, ואין ירח.
אני, אדיפוס, ראיתי הכול.
- תשבצים -
ראיתי...
אותך. אותך. אני רואה אותך!
אתה מצלם אותי בטלפון?
אתה יודע מי אני?
מה נראה לך שאתה עושה? על זכויות יוצרים שמעת?
שמוק מזדיין.
מוצרט בג'ונגל
- סימפוניה דוממת -
לזלו! פורטיסימו, לזלו!
אנחנו צריכים אספרסו כפול, רגיל לא יספיק.
נכון שזאת רק חזרה,
ואתם רגילים לשמור את האנרגיות שלכם
להופעה עצמה, אבל אני מבטיח לכם
שרק כך המוזיקה תחלחל לעצמותינו.
אתה לא קיים.
אתה לא קיים. אני לא קיים.
כל אחד מאיתנו הוא מיתר בהרמוניה של מיתרי הקול.
יחד. יחד. אם נתחבר, נוכל כולנו לתקשר איתם,
עם האנשים ששם.
- הוא רוצה שננגן מהר יותר או לאט יותר? - בסדר?
זרמו איתי.
זרמו איתי והניחו את הכלים בצד.
- הניחו אותם. - להניח?
להניח.
המוזיקה אינה בתווים, אלא בדממה שביניהם.
מאסטרו?
כן.
מגיעה לנו הפסקה של עשר דקות.
בסדר.
צאו להפסקה.
מה התוכניות שלך לסופ"ש?
אני מופיעה אצל סנובית עשירה בסאג הרבור.
לפחות משלמים לנו.
והמשקאות חינם.
- בר פתוח. - מה התוצאה?
מישהו יודע מה הססמה לאינטרנט?
משוגע על פיציקטו.
אני פשוט מבקש שתיזהר כשאתה מרוקן את הרוק מהכלי שלך.
אני לא עושה את זה בכוונה.
כמה גרמים וקצת "זנקס".
בקש ותקבל.
אני מתנצל.
אני מעדיף את שירותי הנשים. הם נקיים יותר.
אתה מרוצה מאיתנו?
לא, אבל באחריותי לטפל בזה. אל תדאגי.
הצמיד שלך מוצא חן בעיניי.
הבחנתי בו כשניצחת עלינו.
הקעקוע שלך מוצא חן בעיניי.
- מפתח פה? - ראיתי אותו כשניגנת.
לא בכוונה.
אתה מתכוון לזה? זו מזכרת.
מזכרת.
מזכרת נוספת.
אחרי שאצא ספרי עד עשר, ואז צאי, בסדר?
טוב, ביי.
יש כמה דברים שאישה לא צריכה לראות לעולם,
והצצה במעלה הטוגה של אדיפוס נמצאת בראש הרשימה.
כן. אז המופע נגמר? הוא ירד מהבמות לתמיד?
כן. היילי ראטלג', קמע מזל טוב.
קשה להאמין שהשקעתי כל כך הרבה שנים
כדי ללמוד איך לנשוף אוויר דרך צינור.
לדעתי זה עדיף.
טוב שאת לא עובדת שם יותר.
יש לך הזדמנות להיפתח לאנרגיות חדשות.
אני מקווה שהאנרגיות האלה ישלמו לי משכורת,
כי כרגע מקור ההכנסה היחיד שלי
הוא התלמיד הבודד שלי, ועוד שיק על סכום זעום מהתזמורת הסימפונית של ניו יורק
אחרי שהפלתי את האבוב המזוין.
הלב שלי נשבר.
הקשיבי, מזג האוויר נהדר, ואת שותה באמצע היום בחברת גבר סקסי.
והקשיבי, אם בוער לך להרוויח כסף,
אני יכול להשיג לנו עבודה בתשלום ברגע זה.
זה נשמע ממש חשוד.
רק רגע!
כן, איך אפשר לעזור?
אני ברדפורד שארפ, באתי לראיין אותך.
כן, כמובן. היכנס.
- מה שלומך? טוב לראותך. - טוב לראותך. נהדר.
כן, כן. יופי.
חשבתי שנעשה ככה.
נציב את המצלמות כאן כי אני...
אגב, ראית את הכתבה שלי בבי-בי-סי?
בטח, כתבה נפלאה.
כן, תודה. היא הייתה מצוינת.
בכל מקרה, נציב את המצלמה כאן
כדי שהחדר יואר באור נעים ורך מהחלון הגדול הזה.
כך נבליט את הצד הטוב שלי.
איפה צוות הצילום? הם מחפשים חניה?
אין צוות צילום. זה פודקסט.
אני מראיין ועושה הכול מכול. כל הציוד נמצא בתיק שלי.
באמת? זה... זה מלהיב.
היכנס. נשב שם.
נהדר. נפלא.
- היא טובה, נכון? - היא טובה.
הקנרית של דודה מרי נכנסה לה לתחתונית.
- זו עוצמת הקול ש... - כן.
תודה. זה תענוג אמתי.
אני מסתכל בתמונה שמאחוריך
שבה אתה מנצח בווינה על החמישית של מאהלר.
בעיניי זה היה מאורע היסטורי. לדעתי מעולם לא התעלו מעל הביצוע הזה.
תודה. אני באמת מעריך את זה. להרגשתי זו הייתה
ההופעה הטובה ביותר שלי,
ורוב המבקרים מסכימים איתי.
חכה, בוא נתחיל. אתה מוכן?
- חשבתי שהתחלנו. אלוהים. - לא.
אמור את זה שוב. תודה.
רק רגע. בסדר.
ברוכים השבים. שמענו עכשיו את "אנלוז'יק א+ב'" של קסנאקיס.
אתם מאזינים לתוכנית נוספת של "בי שארפ",
פודקסט מוזיקלי המתמקד במוזיקה קלאסית.
אני המנחה שלכם, ברדפורד שארפ.
איתי נמצא היום המוכשר שבמוכשרים, תומאס פמברידג',
מנצח שזכה להכרה עולמית, איש רוח ומומחה ליצירותיו של שופן.
תפקידו החדש כמנהל מוזיקלי אמריטוס
מספק לו תעסוקה רבה.
מאסטרו, תודה על שפינית לנו זמן. לכבוד לנו.
שאלה ראשונה. ו... האם המוזיקה הקלאסית מתה?
לא היה ולא נברא.
המוזיקה הקלאסית לא איבדה מחיוניותה ולו במעט.
אומרים על רודריגו שהוא שאמאן ושרביט בידו,
גאון במידה 20.
מה שבטוח, הוא לא מידה 28.
יודע מה? הוא מידה 36. הכתב שלי לא היה ברור.
אגלה לך משהו. לא כולם יודעים את זה,
אבל, אתה יודע...
כיהנתי כשופט בתחרות המלחינים הצעירים
שרודריגו זכה בה בגיל 12.
אני לא אומר שהכול קרה הודות לי.
אומר רק שאני החלטתי להביא אותו לפה.
ברכותיי. בהמשך לדבריך,
מה אתה מרגיש למשמע התבטאותו הפומבית שבה אמר:
"התזמורת הסימפונית של ניו יורק היא גווייה שאבד עליה כלח"?
התקשורת, שתהיה לי בריאה, תמיד מוציאה דברים מהקשרם.
אבל זה כל ההקשר.
זו הייתה הצהרה ובה משפט אחד. לא היה שום הקשר.
נראה לי שלא. הלאה.
בסדר. סיימנו את השאלון המקדים.
קשה לעבוד עם מישהו
שידוע כבעל קשרים פוליטיים שנויים במחלוקת,
אדם המדבר בשבחם של סמי הזיה
ומנהל זוגיות סוערת
עם אמנית המיצג והמוזיקאית אנה מריה?
כל הריאיון יעסוק ברודריגו?
לא. אבל בכל הכבוד, מאסטרו,
מוכרחים להודות שרוב תשומת הלב מופנית אליו כיום.
הקשב. סלח לי. תוכל להמתין שנייה?
- אני צריך לנהל שיחת טלפון קצרה. - כן.
- תודה. - כן, אין בעיה.
יופי. סליחה. סליחה!
שמוק.
היי, אתה! אתה. אתה עובד פה?
- מאסטרו? - טוב, הקשב.
עשה לי טובה, דפוק על הדלת שלי בעוד עשר דקות
ואמור לי שאני מוכרח לצאת לפגישה הבאה שלי. מובן?
- עשר דקות. הבנתי. - יופי.
איך קוראים לך?
סידני ביקרוז ג'וניור.
כן. חמש דקות.
חמש דקות. בסדר.
בבקשה, פעלי!
וכעת נתחיל בסימפוניה הדוממת שלנו.
כלי נשיפה.
פורטיסימו, לזלו!
היי, לזלו!
"אדם רב כישרון נידון לאבדון
"אם הוא נשאר לעד במקום אחד." מי אמר זאת?
וולפגנג אמדאוס מוצרט.
גם לי יש ציטוט בשבילך.
"הדופק של תרבות האמנות בניו יורק
"נסמך על החוויות החדשות שמביאים איתם המהגרים."
בבקשה, אמרתי לך, נמאס לי מאמרות השפר הנבובות של רודריגו.
לא, לא, מאסטרו. זה ציטוט מריאיון שנערך איתך ב-1988.
כן?
סליחה, מאסטרו.
כן, ג'וניור?
זקוקים לך בדחיפות.
כלומר, אני מוכרח לצאת לפגישה הבאה שלי?
לא, מאסטרו. זה מקרה חירום.
בסדר. הכן כוס תה לכתב מ"ניו יורק טיימס".
נצטרך לעצור אחרי השאלה הזאת. אני תכף מגיע.
מאסטרו, קרתה תאונה.
בחייך, בקרוב תחזור אלינו.
המארש ההונגרי יכול להרוג גם טרומבוניסט בן 20.
התחלנו את דרכנו יחד,
מן הראוי שננגן את הדימינואנדו שלנו לצד זה.
אתה לא הולך לשום מקום.
וגם אני לא.
עייפתי מהטוקסידו הישן והבלוי.
מתוקה, אפשר לבקש ממך משהו?
- בטח. - את מוכנה להחליף אותי
כראש ועד התזמורת?
אהיה גרועה במשא ומתן עם ההנהלה.
יקירתי, את יודעת שמקפא הפטל הזה
לא כלול בתוכנית הבריאות הנוכחית שלנו?
אני רציני. ארוחות אינן כלולות.
אנחנו זקוקים לעזרתך.
אם ככה, לכבוד הוא לי.
החלמה מהירה, ידיד ותיק.
סלחו לי על תשוקתי.
מאסטרו, האם אי פעם רצית משהו בכל מאודך,
עד כדי אובדן נקודת המבט?
יהיו חללים לאורך הדרך.
כן.
אל תסטה ממסלולך.
אין חיים בלי מוות, מאסטרו.
לכבוד לי לומר שאתה מקור ההשראה שלי.
אני מקווה שיום אחד אוכל לומר שאתה ידידי,
אם תמצאני ראוי לכך.
תודה.
הדברים שאמרת הפתיעו אותי.
לשנייה כמעט האמנתי שאתה מדבר בכנות.
התכוונתי לזה באותו רגע.
תומאס.
שמת אייליינר?
התגעגעתי אלייך. חסר לי לראות אותך.
- תומאס... - בחזרות.
לא כאן.
אז איפה?
בדירה שלך.
בטח. קלייר הרי תמות על זה.
מה אני צריך לעשות, להתחנן?
אתה מתנהג כמו ילד.
לא נכון!
אלוהים. בבקשה.
- מה זה? - צמיד.
נחמד. מהיכן?
החלמה מהירה, יפיוף.
אני לחוצה נורא.
לא, לא. הכול יהיה בסדר.
היכנסי והגידי,
"באתי לקחת את הכסף שלי ולא מזיז לי
מה חושבים עליי."
אבל כן מזיז לי.
בסדר, זאת הצרה.
היי, הקשיבי, יהיה בסדר.
היי, חכי.
בסדר.
קחי, זה החצי שלך.
- תודה. - בהצלחה.
- בסדר. - ביי.
-רודריגו -
הוא נשוי, זה מה שקורה.
שנייה, מישהו הגיע.
אני אחזור אלייך.
רצית לדבר איתי, קתי?
כן. היכנס. שב, בבקשה.
- משאבי אנוש -
דידי, אני רוצה לשאול אותך משהו באמת.
בסדר, בתנאי שמותר לי לענות בכאילו.
מצחיק, אבל זה עניין רציני.
הגיעו לאוזניי שמועות, ואני מוכרחה לשאול אותך.
האם אתה מוכר סמים לחברי התזמורת?
שקר וכזב.
דידי...
בסדר, הביטי. אחי רופא,
ולפעמים הוא מביא לי מבית החולים...
אני צריכה "פרקוסט".
כן.
כמה את רוצה?
השם שלך לא מופיע במערכת. כמה זמן נמשכה תקופת ההעסקה שלך?
שלוש-ארבע שעות.
אני אנסה משהו אחר.
מצאתי. את מופיעה בחשבון ההוצאות של רודריגו.
אין לי גישה לחשבון הזה.
העוזרת האישית שלו תצטרך לאשר את זה.
אני כבר חוזרת.
את מאמינה?
היא מסתכלת.
היילי ראטלג', בבקשה.
89.35 דולר. חתמי כאן.
תצטרכי לחתום בצדו האחורי של השיק כדי לפדות אותו.
- תודה. - תודה.
אפשר לקבל את רישום ההוצאות של רודריגו?
בטח.
- זה היה מביך? - מביך לגמרי.
- שומעים את השיער -
היי. ראיתי שצחקת עליי.
המצב הזה ממילא מביך אותי, ואת זרית מלח על פצעיי.
התאמצתי בכל מאודי
כדי שיהיה סיכוי, ולו הקל שבקלים, שאזכה לנגן על הבמה ההיא,
ועשיתי את זה, אמנם רק לשנייה,
והלוואי שיכולתי לקחת את השיק הזה
ולמסגר אותו ולתלות אותו על הקיר,
אבל אני לא יכולה, כי אני צריכה את הכסף הזה.
את יודעת כמה שעות הקדשתי לנגינה באבוב?
אני בת 26. אני מתאמנת חמש שעות ביום, שבעה ימים בשבוע, מאז ומתמיד.
הזיני את זה למחשב שלך וחשבי כמה זה שווה!
הכנתי עלים, לא היו לי חיי חברה,
לא ידעתי לשחות ולרכוב על אופניים עד חטיבת הביניים.
כמה זמן ישבת מאחורי השולחן הזה
ועבדת על גישה מסריחה ועל יחס מגעיל לאחרים?
אולי זה בא לך בטבעיות.
את שומעת את השיער?
אני לא שומעת כלום.
אני שומעת רק אדם בעל שיגעון גדלות ותוכי מזוין.
אלוהים.
מאסטרו, תוכל לסלוח לי?
לעולם אל תתחרטי על מעשים נועזים.
בסדר? לעולם לא.
את התפרצות הזעם המטורפת שלך
היה ראוי שתפני כלפיי.
אנשים מרגישים תמיד צורך להחמיא לי,
לכן אני מברך על אנשים שאומרים לי את האמת.
אני מודה לך. תודה, אני מעריך את זה.
ואפרופו האמת...
בואי.
ראיתי אותך.
יש לך כישרון. את מנגנת בתשוקה.
העליתי אותך לבמה, אבל אינך מוכנה עדיין.
את יודעת את זה, נכון?
יש לך כישרון. יש לך.
ומי יודע, את יודעת? אולי ביום מן הימים.
אבל בינתיים,
אם תמשיכי לומר לי את האמת,
אוכל להציע לך עבודה.
המשכורת זעומה.
תהיי קרובה לתזמורת.
תוכלי ללמוד ממני מה שאוכל ללמד אותך.
תוכלי להתאמן בנגינה. תוכלי לעזור לי לעבד את היצירות
ולמשל, לעזור לי להכין לי מאטה.
זה לא מסובך. זה...
תחילה מוזגים את המים בזווית של 45 מעלות.
זה מאוד... אסביר לך אחר כך, בסדר?
זה... זה פשוט מאוד.
מה דעתך?
כן, מאסטרו.
- אמת? - כן, מאסטרו.
כן! בסדר. בסדר.
עוד דבר אחד, טוב?
טוב.
קחי.
בסדר.
גזרי את השיער.
בתשוקה, היילי. ב?